260 



bum — Lobelianum och Colpodium latifolium. Någon skarp gräns 

 mellan denna och närmast föregående afdelning kan dock ej uppdragas, 

 hvarföre t. ex. Primula sibirica, Conioselinum Gmelini, Allium si- 

 biricum m. fl. lika väl kunna hänföras till begge, ehuru det ej kan 

 nekas, att de ju från öster spridt sig öfver hela Finmarken. 



Med undersökningen af denna vegetation upptogs hela sommaren, 

 och det utbyte, som derunder erhölls, var fullkomligt tillfredsställande 

 alla billiga fordringar. Ty utom upptäckten af några för Skandinaviens 

 flora nya arter hade jag äfven tillfälle att göra, såsom jag förmodar, 

 ej ovigtiga iakttagelser öfver växt-arternas geographiska utbredning, 

 hvarigenom ej blott Finmarkens flora riktades med många förr ej der- 

 städes anmärkta arter, utan äfven nordliga gränserne för ett ej obe- 

 tydligt antal växter närmare bestämdes. Studium i naturen af åtskil- 

 liga kritiska former i mera svårbestämda genera har dessutom satt 

 mig i tillfälle att om dessa framställa, såsom jag hoppas, rigtigare 

 åsigter. Och dessutom har jag hemfört en betydlig samling laf-arter, 

 bland hvilka flera ganska utmärkta utan tvifvel hittills äro obeskrifna; 

 då min tid tillåtit mig att tillräckligt granska och bestämma dessa, 

 hoppas jag till Kongl. Vetenskaps-Societeten få härom öfverlemna en 

 särskild afhandling. 



Mycket skulle ännu kunna tilläggas, såvida min berättelse ej må- 

 hända redan vuxit alltför mycket, men ju kärare ämnet är, desto mera 

 mångordig blir man äfven; jag vill derföre nu inskränka mig till 

 en enda liten anmärkning. Jag har i det föregående antydt, att de 

 om Finmarken vanligen rådande föreställningarne ingalunda äro med 

 verkligheten öfverensstämmande, utan ofta alstrade af inbillning och 

 inrotade fördomar. Huru många personer har jag ej påträffat, som 

 tyckts med ordet Finmarken förbinda tanken på evig is och snö, på 

 isbjörnar 1 ) och andra vilddjur, på mödor, faror och försakelser af alla 

 möjliga slag! Och dock är intet mindre förhållandet; tvärtom kan jag 

 sanningsenligt betyga, att en turist, som vill besöka dessa trakter 

 (vare sig för att skaffa sig en föreställning om landets klimat, ut- 



ven i det afseendet af intresse, att man derigenom erhåller en ej otydlig vink om 

 möjlighet af odlandet i dessa trakter af det i många afseenden vigtiga Sibiriska lärk- 

 trädet (Lari.c sibirica), som kring Archangel och trakterna öster derom förekommer 

 jemte ifrågavarande träd. 



1) Se t. ex. den i Atlas till Humbolts Kosmos tab. 53 af bildade "Mitternacht- 

 sonne am Nord Cap" med dess, såsom det tyckes, akrobatiskt dresserade björnar! 

 Det är dock att märka, att med undantag af en 1851 vid Kjöllefjord skjuten, någon 

 isbjörn i mannaminne ej visat sig i Finmarken. 



