264 



synnerligt vetenskapligt värde, derföre att det fäster uppmärksamheten 

 på den betydelse för klassifikationen, som carotides communes hos 

 foglarne äga. 



Det af Sundevall lemnade ornithologiska systemet äger förtjensten 

 af att vara grundadt på en omsorgsfull och noggrann undersökning af 

 foglarnes yttre kännetecken, samt att för första gången fästa uppmärk- 

 samheten på vingtäckfjädrarnes vigt för klassifikationen, och vittnar 

 om en riktig uppfattning af fogelnaturens utmärkande egenskaper. Uti 

 afhandlingen om foglarnes vingar har dessas byggnad i allmänhet blif— 

 vit omständligen beskrifven , och dennas vigt för klassifikationen ytterli- 

 gare blifvit framhållen. Då vingarne för en fogel måste anses vara af 

 den högsta vigt, såsom varande bland de delar, hvilka företrädesvis 

 göra honom till en fogel, så är det naturligt, att ett system, hvari 

 vingarnes byggnad blifvit tagen i betraktande, måste äga företräde 

 framför hvarje annat, der vingarne blifvit förbisedde, eller endast helt 

 lösligen blifvit vidrörde, utan någon detaljerad undersökning af deras 

 byggnad. Uti "Svenska Foglarna" har nämnde Författare fästat upp- 

 märksamheten på fötternes muskulatur såsom vigtig för klassifikationen, 

 sedan han första gången framställt densamma vid naturforskaremötet i 

 Stockholm 1851. 



De nya slägten och arter, som tillkommit sedan Lathams Index 

 Ornithologicus utgafs, hade vuxit till en sådan mängd, och den om 

 dem handlande litteraturen var så spridd, att ett sådant arbete, som 

 G. R. Gray's systematiska "List of the genera of Birds" ehuru en- 

 dast en namnförteckning utan karakterer, var för vetenskapen serde- 

 les behöfligt, och dess erhållande följaktligen i hög grad gagneligt. 

 Prioritetens rätt har i allmänhet deruti blifvit iakttagen. Uti "The 

 Genera of Birds" har nämnde Fötfattare lemnat beskrifningar t. o. m. 

 öfver slägtena, samt äfven figurer till dessa. Af en del slägten är en 

 art afbildad med en kolorerad totalfigur, och af de andra hafva blott 

 vissa delar, såsom hufvud och fot, af en typisk art blifvit af bildade. 

 För fogelstudiet är detta arbete onekligen af stor vigt, och de ut- 

 märkta figurerna lemna en ofta väl behöflig hjelp åt de stundom föga 

 utmärkande och icke i diagnostisk form affattade beskrifningarne öfver 

 slägtena. 



Uti sitt ornithologiska system har Cabams lemnat goda karak- 

 terer för de uppställda grupperna, dels hemtade från J. Mullers be- 

 skrifningar af larijnx inferior, dels från den af Keyserling & Blasius 

 först påaktade beskaffenheten af den hornartade beklädnaden på tar- 

 serne, och dels från antalet af ving- och stjertpennor. Det är hufvud- 



