Geometr. Kalkyl. 93 



om målet för detta arbete. I stället vilja vi i följande 2:ne exempel 

 skärskåda det uppställda problemet ur tvenne nya synpunkter. 



Ex. 8. Att bestämma en punkt på himlahvalfvet i förhållande till 

 åskåderens öga, horizontens plan och sydpunkten, då vi ega ho- 

 nom bestämd i förhållande till solens medelpunkt , ekliptikans plan 

 och v årdagjemnings punkten. 



Detta problem, såsom utgörande en ren oinvändning af det förra, 

 fordrar ingen särskild" uppställning, utan härledes di.iekt ur (27) en- 

 ligt N:o 12 III: 



r j i} =1 J 1 ^ Ti^i x * +Q' 1 , +Q ., L , il •••(29). 



(JJ T * L_ OJ £ CJ-JI 



_ • ■ - 1 — 7 /»I 



t -T 



Ex. 9. ylii bestämma en punkt på himlahvalfvet i förhållande till 

 åskådarens öga, ekliptikans plan och vårdagjemningspunkten, då 

 vi ega honom bestämd iförhållande till åskådarens öga, horicon- 

 tens plan och sydpunkten. 



Uppställningen af detta problem härleda vi direkt ur (27) en- 

 ligt N:o 12 (10): 



&l'+f = R L +{ 3 + ^, + n + K + ^ + tt, ) 



V) OJ OJ — £ 



(30) 





R,' är = r samt Ä' och jS' punktens longitud och latitud, sedda af 

 åskådaren på jordytan. 



Vi anföra nu ett nytt problem, för att få vår reduktionsmethod 

 belyst ur åter en ny synpunkt. 



Ex. 10. Att bestämma månens medelpunkt i förhållande till solens 

 medelpunkt som origo , ekliptikans plan som grundplan och vår- 

 dag jemningspunkten som grundriktning, då vi ega honom bestämd 

 i förhållande till jordens medelpunkt som origo , månens plan som 

 grundplan och den positiva riktningen af månplanets och eklipti~ 

 kans skärning slinea som grundriktning. 



Vi låta en geometrisk qvantitet r' liggande i månplanet och hän- 



V* 



förd till jordens medelpunkt samt den positiva riktningen af månpla- 



