Undersökning af Pyrosmalith, 1 1 1 



Vatten 7,65-7,84 (' u ' 01 - ]1 ' 41 



Innan vi försöka att ur dessa analytiska data härleda en formel 

 för Pyrosmalithen, torde några ord böra nämnas med afseende på 

 dem af de gjorda bestämmelserna, hvilka, på grund af det närmaste 

 syftemålet med vår undersökning, sådant detta redan vid början af 

 denna uppsats blifvit uttaladt, måste blifva för oss de vigtigaste så- 

 som innebärande de egentliga bidragen till en närmare kännedom om 

 mineralets sammansättning. Hit må i första rummet räknas de försök, 

 som blifvit anställda till utrönande af de ingående metallernas oxida- 

 tionsgrader, och ett närmare skärskådande af dessas resultater blir 

 derföre nödigt. 



Såsom ofvanstående resumé angifver, hafva bestämningarne i detta 

 hänseende utvisat, att endast en ringa del af de i mineralet befintliga 

 metallerna deruti ingår till högre syrsättningsgrad än oxidul, och på 

 goda grunder torde kunna antagas, att den sålunda högre oxiderade 

 metallen är jernet. Denna jernoxidhalt, som i medeltal utgör 0,79 n/ n 

 är emedlertid långt ifrån så stor, att den med hela cblorqvantiteten 

 som mineralet visat sig innehålla, kunnat bilda jernchlorid (3,79 ° /ft 

 -Cl fordrar nemligen 2 % jern = 2,86 % Fe), hvaraf skulle följa att 

 såväl den högre som den lägre chlorbindningsgraden af jernet skulle 

 förefinnas i Pyrosmalithen. Att emedlertid förhållandet svårligen kan 

 vara sådant, åtminstone i mineralets ursprungliga tillstånd, torde ej 

 behöfva närmare belysas, och det erhållna resultatet måste följaktli- 

 gen bero antingen på sjelfva bestämningen eller på en förändring, som 

 mineralet undergått. Försökens detaljer hafva redan i det föregående 

 blifvit framlagda, och af dessa torde synas, att all uppmärksamhet 

 blifvit egnad åt förebyggande af felaktigheter vid bestämmelsernas verk- 

 ställande; skulle emedlertid några sådana hafva insmugit sig tillfölje 

 af ett icke absolut utestängande af atmospheriska luften under sjelfva 

 sönderdelningen eller vid lösningens utbringande ur decompositions- 

 kärlet, så måste dessa alla hafva bidragit till åstadkommande af en 



