114 J. Lang. 



undersökt och hvars sammansättning uttryckes genom formeln 2 r" Si 5 

 + 9Ö 1 ); äfven Thermophylliten från Hopoowara skulle enligt Her- 

 manns analys 2 ) innehålla ett silikat af samma mättningsgrad lörenadt 



med 5 at. |3; anses det åter såsom en förening mellan ett singulo- 

 silikat (r 2 Si) och ett bisilikat (r Si), eger detsamma jemväl analogier 

 uti Gymnit, Hydrophit och Serpentin, hvilka kunna betraktas såsom 

 vattenhaltiga föreningar af dessa begge slags silikater i olika propor- 

 tioner. 



Rörande sättet, hvarpå jernets chlorbindningsgrad ingår uti Pyr- 

 osmalithen, hyste man till en början den föreställningen, att densam- 

 ma endast vore mekaniskt inblandad i silikatet, och vi hafva sett huru 

 denna åsigt föranledde Hisinger att antaga närvaron af basisk jern- 

 chlorid, hufvudsakligen på den grund, att det i annat fall blefve oför- 

 klarligt, hvarföre chlorjernet ej utdrogs af vatten. Samma föreställ- 

 ningssätt tyckes äfven hafva delats af Beuclant 3 ), enär han med an- 

 tagande af Hisingers uppfattning af det ingående silikatet såsom 

 / S 2 + mn S'- ställer Pyrosmalithen i Pyroxenernas klass och anser 

 den endast såsom en varietet af dessa. 



Redan Hausman 4 ) uttalar emedlertid en annan åsigt öfver detta 

 ämne, i det han betraktar jernchloriden såsom Pyrosmalithens ka- 

 rakteriserande beståndsdel och förklarar mineralets olöslighet i vatten, 

 oaktadt närvaron af ett deliquescerande salt, derigenom, att detta i ke- 

 misk förening med en öfvervägande mängd silikat förlorat sin löslighet. 



Under mineralogiens fortgående utveckling och genom upptäckten 

 af flera med Pyrosmalithen mer eller mindre likartade mineralier, har 

 visserligen denna fråga blifvit afgjord, men på samma gång hafva för- 

 hållanden med afseende på haloidsalters föreningar med silikater blif- 

 vit lagda i dagen, hvilka svårligen kunna vinna en nöjaktig förklaring 

 genom tillämpning af vanliga kemiska lagar, såsom en blick på Chon- 

 droditens, Apophyllithens, Glimmerns och andra fluorhaltiga silikaters 

 sammansättning lätteligen visar. 



I anledning af denna sistnämda omständighet anse vi oss icke 

 böra med tystnad förbigå en antydan med afseende på tolkningen af 

 det i Pyrosmalithen ingående chlorjernets föreningssätt, som blifvit gif- 



1) Rammehberg. "Handbuch der Mineralchemie" s. 532. 



2) Rammehberg. "Handbuch der Mineralchemie" s, 524. 



3) Jemfr. Necker: "La Regne mineral: Paris 1835 T. 2:me p. 425 och Du- 

 frénoy: "Traité de minéralogie,,. Paris 1845 T. 2:me p. 543. 



4) Reise in Skandinavien 5 Th. p. 15. 



