Undersöknming af Pyrosmalith. 115 



ven af Scheerer l ) i det han, hänvisande på fluorns förhållande och 

 på en möjlig förklaring af detsamma genom antagande af en syrets 

 suhstitution genom saltbildaren, tillämpar samma antagande på chlo- 

 ren i detta mineral. 



Öfver det mer eller mindre berättigade i detta antagande anse vi 

 oss ej tillständigt att här uttala ett omdöme, så mycket mindre som 

 en närmare granskning deraf ligger helt och hållet utom gränsorna för 

 denna uppsats; likväl vill det synas, som om de stora svårigheter, 

 hvilka for närvarande möta vid förklaringen af den vexlande fluorhal- 

 ten hos många silikater, skulle i betydlig grad undanrödjas genom 

 detta betraktelsesätt; och då i dessa mineralier jemte fluorn ej sällan 

 chlor ingår (t. ex. i många glimmerarter), så måste hypothesen, i hän- 

 delse den visar sig gälla för den förra, äfven erhålla betydelse för den 

 sednare. 



Af rent chlorhaltiga silikater är hittills ett så ringa antal funnet, 

 att dessa svårligen kunna läggas till grund för ett bedömmande af hy- 

 pothesens värde och tillämplighet, och om än inom kemiens område 

 det ej saknas föreningar, hvilka tillåta en sådan tolkning som den 



ifrågavarande (vi erinra om K Cl ~\- 2 Cr, Kl -f- 3 As m . fl.), s å 

 torde likväl ännu icke några positiva bevis för dess riktighet vara 

 gifna. 



Lägga vi emedlertid denna uppfattning till grund för en beräk- 

 ning af de genom analysen funna värdena på Pyrosmalithens bestånds- 

 delar, med iakttagande derjemte af vattnets och lerjordens polymer- 

 isomorphi, så blir förhållandet mellan r och Si följande: 



[(r)]: [Si] = 14,i5: 18,46 = 1: 1,304 = 3: 3,9i 

 och mineralets formel [(r)J [Si] " 

 eller, om kiselsyran betraktas innehålla 3 at. syre 



[(r)]' [Si]' = 2 [(,)]' [Si] + [(r)]' [Si]' 



hvilken sistnämda är samma formel som Scheerer 2 ) för Schillerspa- 

 then härledt ur Kölders analyser. 



1) Liebig, Poggendorff u. Wöhler: Handwörterbuch der reinen u. angewandten Che- 

 mie, red. von Kolbe. Bd VI. Braunschweig 1854 s. 709, art. Pyrodmalith. 



2) Liebig, Poggendorff u. Wöhler: Handw. d. Chemie. Bd IV, 1849. s. 184. 



