Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 121 



modifikationer bildade ett slags supplement till densamma. Förmod- 

 ligen voro dessa lagsamlingar för städerna någonting likartadt med de 

 Norska Bj arkörätterna, hvaraf man ännu har qvar ett exempel i den 

 äldre Bjarkörätten för Nidaros, utgörande ett bihang till den gamla 

 Frostathingslagen l ). 



Från och med Folkungarnes regeringstid begynner ett nytt tid- 

 skifte för Svenska städerna. Tvenne nya förhållanden inträdde vid 

 denna tid, hvilka hvar för sig blefvo af en djupt ingripande betydelse 

 för deras utveckling. Det ena var den lifliga beröring med de Tyska 

 städerna och särskilt Llibeck, som nu började, det andra var den 

 starka tillväxt, som Regeringsmakten erhöll under de 50 år, då Birger 

 Jarl, Magnus Ladulås och Torkel Knutsson förde tömmarne, en till- 

 växt, som snart satte denna makt i närmare beröring äfven med stä- 

 derna. Genom inflytande af dessa båda krafter finna vi snart de mer 

 betydande städerna i besittning af både Råd och Kunglig Fogat. 

 Rådet sådant det framträder både i Bjärköarätten och Allmänna Stads- 

 lagen är af omisskänneligt Tysk härkomst och bildning, såsom på en 

 gång administrerande och dömande myndighet. Men oaktadt det Tyska 

 inflytandet visserligen redan i slutet af 1200-talet var ganska starkt, 

 vore det likväl förvånande, om det gamla Svenska rättegångssättet 

 genast försvunnit utan spår af delvis fortfarande tillvaro, om det utan 

 motstånd lemnat rum för det nya. Så har, enligt vår åsigt, icke 

 heller varit fallet: det nya elementets fullständiga seger föregicks af 

 en tid, då öfvergång och vacklande mellan båda systemen var det 

 förherrskande. Våra skäl äro följande. Då rättegångssättet i städerna 

 till en början gestaltade sig efter landets, så uppkom der sannolikt en 

 inrättning motsvarande landsrättens nämnd, ett utskott för att värja 

 eller fälla den anklagade och längre fram för att pröfva och ransaka 

 species facti, att utsäga "hvad det var sannt om." Spår härtill saknas 

 icke. Så finner man, att Magnus Ladulås 1288 stadfästat åt Jön- 

 köpings innevånare "deras gamla statuter och privilegier att lag gå 

 eller ed göra med 12 män, item med 6 män och, om behof göres, 

 med 24" 2 ). Ur en sådan edgärdsmannanämnd har domstolsnämnden 

 uppkommit i vår rätts författning, och dessa båda kunna ej alltid i 

 landskapslagarne åtskiljas 3 ). Då härtill lägges, att i Bjärköarätten 



1) Keyser og Munch, Norges gamle Love I, p. XI o. s. 303. Den äldre Bj.R. 

 utgör egentligen blott en samling fragmentariska anteckningar rörande de punkter 

 deri stadsrätten afvek från landsrätten. 



2) Dipl. Sv. 3019. 



3) Se Schlyter Juridiska Afhandl. s. 220—21; Nordström Sv. Samh.förf:s Hi- 

 storia II, s. 784. 



