Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 125 



ett sådant sätt, att de synas allenast varit ordförande ntan någon 

 särskilt myndighet dessutom 1 ). Rådets antal har varit temligen stort, 

 ty det talas i Bj.R. om en särskilt ur Rådet deputerad nämnd af 12 

 Rådmän 2 ). Det uppträder merändels såsom med Fogden förenadt i 

 en enda korporation. Af de knappa antydningarne kan man sluta, 

 att Fogde och Råd innehade både en dömande och en administrerande 

 myndighet. Den förra utöfvades "i sitiaendi rabi", sannolikt blott på 

 de allmänna byathingen eller byamoten 3 ), der äfven uppbud å gårdar 

 skedde, fastebref utfärdades m. m. Men som landsrätten ännu ej för- 

 lorat sitt fotfäste inom städerna, finner man, att Rådet, ehuru i vissa 

 fall utgörande ett domarekollegium ungefär sådant som de i några 

 Tyska städer förekommande Schöffen, dock i andra mål ännu upp- 

 trädt såsom Nämnd både i dulsmål och nämndamål 4 ). I vissa svå- 

 rare kriminalmål voro nemligen blott Rådmän fullgiltiga värjesmän, 

 eljest användes dertill en sex- eller tolf-mannanämnd af byamän 5 ). 

 Att den egna jurisdiktionen ännu var i sin utbildning, finner man af 

 de oformliga och obestämda stadgandena om vad, hvilket kunde ske 

 både under annan köpstad och under biskopens eller annan skrifven 

 rätt 6 ). Man synes ej rätt veta, hvart den nya domstolen bör hän- 

 föras. Flera från landsrätten afvikande lagstadganden måste naturligt- 

 vis förekomma: så voro t. ex. arfs- och egendoms-förhållandena i sta- 

 den af annan beskaffenhet än på landet 7 ) straffbestämmelserna för 

 hvarjehanda förbrytelser måste i följd af det närmare umgänget och 

 de ökade frestelserna skärpas o. s. v. — Den administrativa funktionen 

 framhålles lika knapphändigt: Fogde och Råd skulle hafva uppsigt 

 öfver brobyggnader och renhållning 8 ), öfver vinhandel, mått och vigt 9 ). 



rätten (fader till den Liibska, från medlet af 1100-talet), vidare såsom tillfällig be- 

 fattning i de Schwerinska stadsrätterna (början af 1200-talet), men af de med Lubsk 

 rätt försedde städerna voro vid Bj.R:s utfärdande blott Liibeck och Hamburg i besitt- 

 ning deraf. Se Hegel Städteverfassung H, s. 445, 455; och Frensdorff a. st. s. 85. 

 I de Danska städerna förekommer det ej förr än efter medlet af 1300-talet: Kolderap 

 Rosenvinge Dansk Retshistorie I, s. 103. 



1) Hvilket äfven visar sig af flera urkunder i Dipl. Sv. Deras enda företräde 

 var större andel af vissa böter fl. 21. Äfven Fogaten åtnjöt samma förmån fl. 14, 21. 



2) Bj.R. fl. 12. 



3) D:o fl. 1, 21, 22. Äfven "Rastudwa" förekommer, fl. 22. 



4) Bj.R. fl. 12, 14. — Ang. ofvannämnda mål se Schlyter Jurid. Afhandl. s. 215. 



5) D:o fl. 3, 11—14, 38. 



6) D:o fl. 4, 7. 



7) Bj.R. fl. 24, 25. 



8) D:o fl. 41. 



9) D:o fl. 38. 



