Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 127 



författningen: hos oss hvarken behöfde eller kunde det spela samma 

 rol som i många Tyska städer, neml. den af ett kraftigt vehikel för 

 de lägre klassernas lyftande. 



Ett annat förhållande, som nu först inom stadslifvet framträder, är 

 skilnaden mellan priviligierade städer och blotta handelsplatser. Förut 

 var det blott naturens anvisning och rörelsens riktning, som bestämt 

 skilnaden mellan land och stad: saken hade utvecklat sig af sig sjelt: 

 gammal häfd eller nyvaknade behof voro tillräckliga rättsgrunder, och 

 den faktiska tillvaron af en betydligare handelsort hade småningom 

 förskaffat densamma vissa rättigheter. Nya åsigter om konungamagten, 

 exempel från främmande länder samt äfven behofvet af ökade inkomst- 

 källor hade vid denna tid ändrat förhållandet: nu erfordras kungliga 

 bref såväl för fritt idkande af köpenskap, som för utöfvande af egen 

 jurisdiktion. En del städer hade redan uppnått en så hög ståndpunkt, 

 att deras rättigheter allenast ansågos behöfva kunglig bekräftelse *). 

 Dessa förekomma under namnet "civitates licitae et notabiles" 2 ) ; åter an- 

 dra urgamla ehuru ringare handelsplatser såsom Thorsharg och Wexiö 

 blefvo genom särskilta privilegier benådade med stadsrätt. Från den 

 förra hade klagomål inkommit, att dess innevånare ej fingo åtnjuta 

 ''pari et communi jure cum aliis villis huiusmodi et regni civitatibus", 

 hvarföre dem tilldelas alla "jura civitatum et villarum" 3 ). Likaledes 

 säges om Wexiö 1342, att det förut "hafver ej varit köpstad", men 

 nu benådas "med sådana privilegier, frälserätt och nåd, som andra 

 njuta i rikets köpstäder" 4 ). Hvari dessa jura civitatum egentligen 

 bestodo, beskrifves ej närmare: deri inbegripas väl, utom handels- 

 friheten, äfven vissa rättigheter i afseende på kommunalstyrelse och 

 rättsförhållanden. Dit hörde väl bland annat frihet att följa vissa egna 

 rättsbruk och lagsamlingar. En sådan särskilt lagsamling torde kan- 

 ske betecknas genom det någongång förekommande uttrycket leges 

 civiles 5 ). 



Slutligen hafva vi att för denna tiderymd anmärka en inom nå- 

 gra betydligare städer framträdande skilnad mellan befolkningens ele- 

 menter, mellan de näringsidkande och handlande samt öfrige stadsinne- 

 vånare, och en häraf föranledd sträfvan att närmare bestämma de 

 förres rättigheter och skyldigheter. Vi skola längre fram återkomma 



1) Så Upsala, Jönköping m. fl. 



2) Dipl. Sv. 2027. 



3) Dipl. Sv. 2097. 



4) Dipl. Sv. 3624 Jmfr, Linnseus de Wexionia Lund 1743. 



5) Dipl. Sv. 2489. 



