Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 139 



enligt RRådets uppgift tredjeparten af dem lågo öde *). Förklarings- 

 grunden häraf ligger i den planlöshet och brist på sammanhang, som 

 utmärker Johans flesta regeringsåtgärder, hans mani att reglementera 

 i småsaker, under det han lät det stora hela förfalla. Hans flesta 

 stadsprivil. äro mycket vidlyftiga och detaljerade 2 ), hvilket förut en- 

 dast varit fallet med Stockholms, och innehålla, utom upprepningar 

 af gamla stadgar, skärpta prohibitivåtgärder, förbud mot våldgästning 

 och andra öfliga våldsamheter, närmare bestämmelser om utgörande af 

 borgerlig tunga o. s. v. Dessutom utmärka de sig för en synnerlig 

 frikostighet på donationer och skattefriheter, samt för ett stort nit för 

 städernas yttre hållning, deras förskönande med prydliga hus o.s. v. 3 ). 

 Äfven han har utfärdat särskilta Statuter för Stockholms stad 1570 

 (i 41 pktr), af ungefär enahanda innehåll med Privil. 4 ). — Hertig 

 Johan af Östergötland visade i detta som i flera andra fall mycken 

 likhet med fadren: många ord men föga resultat 5 ). Handlingen är så 

 mycket mer framstående i Carl IX:s åtgärder: äfven han har både 

 såsom Hertig och som Konung utfärdat ett stort antal, till en del 

 vidlyftiga, privilegiibref för städer, hvari han förnämligast sysselsätter 

 sig med att ordna handtverksförhållandena efter den strängaste prohi- 

 bitism 6 ) och att från städerna utestänga dels främlingar, dels andra 

 samhällsklasser och isynnerhet frälset. Till dessa punkter återkomma vi 

 längre ned. Flera bland Carl IX:s Privilegier innehålla äfven nya bestäm- 

 melser rörande städernas författningsförhållanden: de synas gå ut på 

 att bereda större inflytande dels åt den kungliga makten, dels åt me- 

 nigheten i städerna 7 ). Synnerlig uppmärksamhet förtjena de för Gö- 

 teborg 1607 utfärdade fundationsprivilegier, hvilka vi dock ärna be- 

 handla i sammanhang med nästa period, då de i hufvudsaken öfver- 



1) Geijer Sv. Folkets Hist. (Orebrouppl.) II, s. 285. 



2) Vi anföra som ex. i detta fall hans Priv. för Stockholm af ,6 / s 1570, för 

 Upsala 1570, för Linköping 1571, för Norrköping och Söderköping 1572, för We- 

 sterås 1587. 



3) Se anf. Stadsprivil.: 12 frihetsår förunnas "dock med sådant besked, att de 

 skole uti hvar gård uppbygga sig till det minsta ett stenhus utmed gaturne, 3 vånin- 

 gar högt", eller åtminstone "Ständelverkshus" murade utåt gatan. Anspråken inskränk- 

 tes sedermera (se Kbr. till städerna 22 / 6 1584 URegistr.) till "sköne trähus tegcltäckte 

 och målade med kopparrök." 



4) Nordinska Sami. Hist. U. Sv. De föreskrifva äfven några nya (lägre) Embetsmän 

 för staden (§§ 23, 24), nya best. ang. Gästers rättigheter och uppsigten öfver dem (§§ 15, 28). 



5) Se t. ex. Priv. för Norrköping af 1609 och 1613, jemförda med Hallenberg. 



6) Med slutna skrån och bestämdt antal handtverkare för hvar stad , se t. ex. Priv. 

 för Wimmerby af 1604, för Trosa och Ulå af 1610, Stiernman ss. 261, 287, 346, 519. 



7) Se Wimmerby Priv. 1604 § 10,Projektprivil. för Pahlun och Sala 1609,jfrs. 152. 



