146 C. T. Odhner. 



besinnar den ställning, som öfverheten från början intagit till våra 

 städer, och dermed jemför förhållandet i Tyskland. Man finner så- 

 lunda hos oss, att slottsfogdar, häradshöfdingar o. a, d. på samma 

 gång varit Rådmän 1 ), liksom ej heller frälse utgjort absolut hinder 

 för inträde i Rådet 2 ). Då enligt Lubska rätten handtverkarne voro 

 uteslutne från Rådet 3 ), kunde detta naturligtvis ej komma i fråga i 

 de Svenska städerna med deras ringa tillgångar och flerstädes in- 

 skränkta köpenskap: man finner derföre på Rådslängderna från 1400- 

 och 1500-talen ett stort antal handtverkare, såsom Skräddare, Sko- 

 makare, Smeder, Skinnare, Bältare, Guldsmeder, Bårdskärare m. fl. 4 ). 

 Säkerligen hafva dock köpmännen dervid haft företräde. 



Slutligen skulle enligt Magnus Erikssons stadslag hälften af Rådet 

 utgöras af Tyskar, i likhet med hvad som stadgats i Wisby St.L. 5 ) 

 och sannolikt faktiskt egde rum i flera af Sveriges sjöstäder. Det 

 oaktadt är det märkvärdigt och ett slående bevis på Hansestädernas 

 öfvermakt, att en sådan organisation kunnat i lag fastställas. Såvida 

 stadgandet ej tillkommit i följd af någon tillfällig förlägenhet å Mag- 

 nus' sida, för att vinna Lybeckarne, med hvilka han vid denna tid 

 efter långvariga stridigheter afslöt stillestånd 6 ), skulle man kunna 

 tänka sig dess tillkomst sålunda, att det åsyftat att åt Svenskar för- 

 behålla åtminstone hal/va Hådet i de sjöstäder, der Tyskarne redan 

 räknade pluralitet och hotade med fullkomligt utträngande af det 

 Svenska elementet, hvaremot i en stor del landtstäder Svenskarnes 

 öfvervigt var betryggad genom stadgandet i KgB. II: "Kan ock tima, 

 att minna mantal är af Tydiskum än Svenskum eller färre qvemlike, 

 thå fylles talet med Svenskum mannum." Detta har säkert ofta blif- 

 vit fallet i de mindre och från hafvet aflägsna städerna, såsom man 

 ser af rådslängder 7 ). Deremot finner man t. ex. i Kalmar år 1389 

 bland det talrika Rådet högst få Svenska namn J), och i Stockholm 



1) Sa var i ÄLo 1504 en Rådman tillika Lade Slottsfogde oeh Häradsnöiding se 

 Porthan Chronicon Episc. p. 727; i Enköping var 1545 Borgm. tillika Häradsdomhaf- 

 vaude: Enebom 1. c. p. 79. — Borgm., Rådmän och borgare i Sthm finner man ofta 

 i Slottslofven derstädes eller såsom underfogdar. 



2) Exempel derpå hos Grönblad a. st. s. 173 n. 



3) Frensdorif s. 40: de van openbare hantwerkehebben gewonnen er goet. 



4) Se Rådslängderna för Norrköping, Örebro, Arboga, Strengnäs hos Sundelius, 

 Norrk. minne s. 458, 472; Bagge Beskr. om Örebro s. 250, 255; Lohman a. st. s. 

 144 och följ.; Graffman de Strengnesia p. 38. — I Mariestad har 1623 en Träd- 

 gårdsmästare varit Borgm. (Tidström de Mariestadio Sthm 1748). 



5) Der står dock blott helt obestämdt, att Rådet skulle väljas "van beiden tunghen." 



6) Se Styffe a, st. p. XIX. 



7) Se t. ex. anf. rådsläugder från Arboga och Strengnäs. 



