Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 159 



de l ). — Rådet jemte Konungens Befallningsmän skulle dessutom sätta 

 köp på hvarjehanda främmande varor, innan det fick köpslås derom. 

 Sådane voro under äldre tider egentligen vin och främmande drycker, 

 å hvilka taxa skulle utfärdas 2 ). Detta utsträcktes småningom äfven 

 till andra in- eller utländska varor, men ehuru för en och annan stad 

 ovillkorligt påbudet 3 ), kunde det i följd af köpmännens motstånd ej 

 genomföras. Så befalltes Rådet med menigheten i Stockholm 1592 

 att sätta köp på åtskilliga nödvändighetsvaror till lindrande af den 

 dyra tiden och myntets npphjelpande. Efter oupphörliga sammankom- 

 ster derom å Rådhuset och slottet måste man slutligen afstå från för- 

 slaget 4 ). 



Hit hör äfven Rådets uppsigt öfver handtverken och skråförfatt- 

 ningarne, en befattning, som vid prohibitismens hastiga tillväxt blef 

 allt vigtigare och mera omfattande. Man har ej någon visshet om 

 tillvaron af handtverksskrån före St.L., men att sådane redan då fun- 

 nits, göres sannolikt dels deraf att gillen redan längesedan hos oss 

 bildat sig, dels af Tyskarnes i början af 1300-talet betydliga insteg, 

 dels af en enskilt författning af 1356, enligt hvilken Skräddareembetet 

 privilegierades med fullständigt skråsystem 5 ). Grundläggningen till 

 dettas allmänna införande blef mellertid gifven genom St.L:s föreskrift, 

 att hvar handtverkare skulle strängt hålla sig inom sitt yrke 6 ). Enligt 

 St.L. inskränkte sig Rådets befattning med handtverken dertill, att 

 det jemte Fogden skulle en gång hvarje månad "gärning thera for- 

 nempdo manna, som Skräddare och Skomakare och allehanda gär- 

 ningsmän, wyrda och läggia efter thy the pröfva tidherna vara", och 



1) K. Br. af 2, / 2 1587 till Jönköping. Enl. priv. för Stockholm 1594 § 21 var 

 det borgarne tillåtet att "qvarsättia det gods till rätta", livarmed olaglig handel 

 drefs, och enl. priv. f. Hedemora af 1582 egde de, att lägga beslag på sådant gods 

 och deraf behålla '/ 3 (jfr Priv. f. Abo 8 / 2 1616). Så äfven Sthms borgare enl. Kbr. 

 om Norrl. seglat. 1589. (Enl, Åbo Privil. 1525 skulle landsköpsvaror, som beslogos 

 på landet, vara Konungens ensak, skedde det i staden, undfick den senare hälften). 



2) Kpml.B. XXV, XXVI. Redan St.L. utsätter bestämdt pris på vissa ölsorter 

 (Kpml.B. XXLX). Detta påbud upprepades sedermera ofta: se Kalmare Recess 1474 

 § 17, K. bref och mandater af 1572, 1575, 1580 (se Stiernman a. st. I, ss. 224, 

 244, 295. Enl. St.L. fick hvem som helst utsälja dylika varor (Kpml.B. XXVI), 

 men enl. senare förordningar skulle Krögare och Vintappare tillsättas i alla städer. 



3) Norrköp. Priv. af 1609 § 6 (Hertzm. och Ringb. II, s. 25). 



4) Palmsch. Top. XV (ur Stockholms Tankebok). 



5) Jfr anf. Bidrag t. Sv. Städernas etc. s. 33—35. Klemming a. st. s. 120. 



6) KgB. XXI. 



