160 C. T. Odhner. 



den "annorledis än the föreläggia" säljer, pliktar 3 mark *). Gör någon 

 "fals å sine gärning", kunna Fogde och Råd bestämma deröfver, huru 

 de vilja. — Genom de följande skråförfattningarne blef burskapsrätten 

 för handtverkare betydligt modifierad: redan enligt det nämnda skrået 

 af 1356 fordrades för burskap inom yrket, att ega till 20 mark Sv. 

 samt att "tillkesas till raästareembete" af Borgmästarne samt yrkets 

 förmän. Från början af 1400-talet och sedermera allt framgent hafva 

 skråförfattningar blifvit utfärdade för de flesta yrken i Stockholm samt 

 derifrån småningom utsträckta till landsortsstädernas handtverkare 2 ). 

 Som i lagen naturligtvis ingenting förekommer om rättigheten att med- 

 dela dylika privilegier, finner man mycken osäkerhet och obestämdhet 

 i detta hänseende. Under äldre tider hafva dylika vanligen blifvit 

 meddelade af Rådet 3 ), stundom in pleno 4 ) stundom blott det sittan- 

 de 5 ), än med än utan Fogdens samråd 6 ). Någongång finner man äf- 

 ven under äldre tider konungen sjelf hafva utfärdat skrån: detta blir 

 vanligt från Johan III:s regering. Förändringar af skrån skulle efter 

 beslut inom yrket först tillkännages för sittande Råd och sedan inskrif- 

 vas af edsvurna Rådskrifvare enligt Rådets föreskrift 7 ). Grunddragen 



1) Denna värdering modifierades sedermera: i Carl IX:s Hertigdöme skulle hon 

 en gång om året fullgöras af Befalln.män, Borgm. o. Råd med embetenas Ålderman, 

 i Stockholm öfvergick hon till särskilta embetsmän, som kallades Förmyndare eller 

 Bisittare för Embctena. (Se Sthms Emb,böcker. Jfr längre fram). Embetena sjelfva 

 synas hafva fått ett stort inflytande på dessa värderingar, hvilka oftast verkställdes för 

 längre tider i sänder. Jmfr. Flintberg Städers förmoner o. skyldigh. s. 30, Embetz- 

 boock udj Stockholm 1546, (KlemmilÉK a. st. s. 310), Mandat om köpeordningen 

 på alla varor 1573 (Stiernman a. st. s. ii30). Ordin, på alla embetens i Sthm köp 

 och arbetslön af sjelfva Emb. hvart för sig bevilligat 1574 (Palmsch. Top. XIV och 

 Klemming s. 326). Afven Regeringen sjelf har stundom utfärdat dylika taxor. 



2) Någongång blefvo dessa ställde under Stockholmsskråna (så skulle enl. för- 

 ordn. 1529 Uplandsstädernas Guldsmeder lyda under Verkmästaren i Stockholm). 

 Stundom fingo de egna privilegier och skrån efter Stockholms mönster (isynn. genom 

 Carl IX), se hans allmänna förordning af 1576 (Stiernman a. st. s. 261), hans priv. 

 f. Skomak. i Nyköping 1577, f. Skrädd. d:o 1587, f. handtverkarne i Arboga 1607 

 (Stiernman ss. 287, 346, 519). 



3) Såsom ex. anföra vi ingressen till Bagarenas skrå från början af 1500-talet: 

 "Vi efterskrifne Borgm. med vårt kära Råds råd, fullbordan och samtycke hafvc låtit 

 dikta, skrifva och sammansätta Bagarne en Skrå och Rättelsebok." Klemming. 



4) Klemming s. 61, 77, 88, 116, 211. 



5) D:o ss. 30, 87. 



6) D:o ss. 31, 87, 119, 191. 



7) Skråua förekomma äfven under benämningen lagböcker, Rätteböcker. 



