Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 177 



pligtadt att afsäga dom öfver instämdt mål senast på fjerde rätte- 

 gångsdagen, såvida lagen innehöll någonting derom: domen fälldes 

 vanligen mundtligen, och det var blott i några få bestämda fall, som 

 "stadsbref" skulle utfärdas 1 ). Dombref blefvo småningom allmänna 

 och anbefalltes slutligen för alla slags mål genom 1593 års Patent 2 ), 

 äfvensom fullständiga domböcker genom Rätteg.ordn. af 1614 öfverallt 

 började hållas. 



Såsom egenheter hos äldre tiders rättsskipning i städerna vilja vi 

 anföra några drag. Oregelbundenhet och slapphet är ett gemensamt 

 kännetecken för 1400- och 1500-talens lagskipning såväl i stad som 

 på land, och säkert har det under dessa tider funnits rika anledningar 

 till dylika förebråelser, som 1469 af Carl Knutsson riktades mot Rådet 

 i Ilpsala, att "fast månge äro, som eder öfvervåld och orätt gjort och 

 göra, djerfvens I ej det med rätta att vedergöra" 3 ). Under äldre ti- 

 der har utan tvifvel Adeln af egen maktfullkomlighet fritagit sig från 

 dylika underdomstolar, och längre fram blef han lagligen befriad från 

 de lägre jurisdictionerna. Till och med hos de dömande sjelfve voro 

 rättsbegreppen föga utvecklade och rättsbildningen nästan ingen. Ännu 

 så sent som under Gustaf Adolfs regering (omkr. 1620) klagades, att 

 städernas förmän äro som oftast så olärda, att de hvarken kunna läsa 

 eller skrifva 4 ). Man kan då ej undra öfver sådana oformligheter, som 

 man emellanåt finner, t. ex. att de dömde i egen sak 5 ), att de lem- 

 nade den anklagades lif eller död åt målsegandens godtycke 6 ), eller 

 olagligen nedlade mål 7 ) o. s. v. Och i stället för att ytterligheterna 

 och missförhållandena i St.L:s straffbestämmelser borde vid stigande 

 bildning hafva blifvit mildrade och afjemnade, fortgick man alltjemnt 

 på samma bana 8 \ 



1) Ärfd.B. X, XVIII, XX, JordB. VI, Byggn.B. IX, Kpm.B. XXI, Drpml. wil. 

 XI, RådstB. XXIX. 



2) Schmcdeman a. st. s. 104. 



3) Kbr. till Upsala stad 1469. Jfr d:o till Arboga 1484. 



4) Anf. anonyma Memorial om medlen till städernas upphjclpande i Oxenstj. 

 samlingen å R.Ark. 



5) Ex. anf. ur Norrköpings T.B. 1499 af Sundelius a. st. s. 447. 



6) En qvinna slapp från dödsstraffet i Sthm 1554, efter "målseganden ej begärde 

 hennes lif." (Palmsch.) 



7) Jmfr Sthms Priv. 1529, d:o 1563 § 31. 



8) Vi vilja anföra några exempel: Det besynnerliga straffet i St.L. GiftB. X § 2 

 tillämpades och exeqverades öfverallt, i Stockholm ännu 1626, och särskilta "skand- 



12 



