Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 179 



speciella uppgift hade utan tvifvel denna domstol äfven befogenhet att 

 upptaga alla under Konungsdom lagvadda mål, hvilket bestyrkes af 

 uttryckssättet i 1593 års Patent § 1 *). I Stockholm har Konungens 

 dom vanligen utöfvats och afkunnats af flera R.Råd å Stadens Råd- 

 stuga 2 ); från dem kunde enligt kungörelse dersammastädes 1582 ytter- 

 ligare appelleras till Konungen sjelf 3 ). 



St.L. föreskrifver utom Rådstufvurätten äfven en lägre domstol 

 "å torgheno uthe", med samma rättegångsdagar, från hvilken med 2 

 öre vädjades under den högre 4 ). Denna domstols beskaffenhet under 

 äldre tider är föga utredd, och få spår förefinnas deraf. Enligt 

 St.L. skulle han bestå af tre ledamöter eller Fogater, som de ock 

 kallades 5 ), en å Konungens vägnar och två Rådmän å stadens. Om 

 med de senare menas två ordinarie ledamöter af Rådet eller blott 

 kolleger i allmänhet, är ovisst: det senare visar sig dock sannolikast. 

 Rörande domstolens ursprung och äldsta historia kan man blott fram- 

 ställa gissningar: om han icke blifvit upprättad, för att åstadkomma 

 analogi med landsrättens tvenne instanser, så har han väl blifvit hem- 

 tad från Liibska eller "Wisbyensiska rätten: i den förra är Fogderät- 

 tens organisation enahanda, men hans ställning och befogenhet högre 6 , 

 i den senare var sammansättningen något olika, med jurisdictionen 

 ungefär överensstämmande "). Det synes sannolikast, att denna un- 

 derrätt för de flesta städer befunnits öfverflödig tills vidare; man fin- 

 ner blott i Stockholm och några andra städer spår deraf under ifråga- 

 varande tiderymd, och ingenstädes längre tillbaka än från slutet af 1400- 

 talet. Så heter det i Stockholms Tänkeböcker för 1490, att Fogden 

 och Rådet låta sig väl nöja med "all sona och förlikning, som Käm- 

 nererna göra med dem, som ej till rätta vele" och gifva dem dervid full- 

 makt att göra och låta efter behag i vissa smärre mål. Deraf synes 

 som denna ej ansetts för någon egentlig domstol, utan blott för en för- 

 likningsnämnd. I början af 1500-talet namnes i Tänkeböckerna "Lis- 

 lerätten" (1517; och längre fram flera gånger "Underrätten." Som en 



1) Sclimedeman a. st. s. 103. 



2) Sthms T.B. för 1574. 



3) Sthms T.B. för 1582. 



4) RådstB. V. 



5) Möjl. i analogi med de 2 Fogdame i Wisby St.L., som tillika voro Under- 

 domare. 



6) Frensdorff a. st. s. 173 ff. 



7) Wisby St.L. II, 12. 



