182 C. T. Odhuer. 



Likaledes förekommer i Kbr. af % 1589 till samma stad, att, om Ståt- 

 hållare och Befallningsmän försumligen uppfyllde sin skyldighet att 

 straffa låta alla öfverträdare af stadens privilegier, så egde Borgmä- 

 starne fullkomligt tillstånd sådane att fängsla och straffa låta 1 ). I 

 1615 års Rättegångs-Process §§ 37 och 38 uppräknas Borgmästare 

 och Råd bland exeqverande myndigheter utan någon begränsning från 

 Kon:s Befallningsmän. Allt torblef således på gamla foten och i Ståt- 

 hållare-Instruktionen af 1616 heter det blott i största allmänhet, att 

 Ståthållaren skall hålla hand öfver, att alla domar å Rådstugan måtte 

 hafva sin exekution 2 ). 



Efter att hafva gifvit en öfversigt af Rådets organisation och 

 vigtigaste funktioner vilja vi tillägga några ord om den skillnad, som 

 St.L. uppställt inom Rådet mellan Borgmästare och Rådmän och som 

 sedermera blef allt större, sedan Borgmästareplatserna upphört att 

 vara ambulatoriska. I de Nord-Tyska städerna förefanns ursprungli- 

 gen ingen sådan skillnad, men hade redan utbildat sig, då titeln öfver- 

 flyttades till Sverige 3 v . Behofvet af en ordförande till ledning af ären- 

 derna i ett mångtaligt kollegium har naturligtvis gifvit upphof åt em- 

 betet, som länge icke heller haft någon annan betydelse. Redan 

 St.L tillägger dock, i enlighet med hvad som då egde rum i Lubeck 

 (men icke i Wisby), Borgmästarne vissa högre rättigheter. Dessa be- 

 stodo först i högre aflöning och större andel af böter, vidare i högre 

 straff bestämning för deras lastande eller våldförande 4 ), liksom äfven 

 de sjelfva i fall af försumlighet voro underkastade större penningstraff 5 ). 

 Borgmästarne voro dessutom stadens främste representanter och upp- 

 trädde vanligtvis som sådana vid Riksdagar och beskickningar till Ko- 

 nungen. Vidare skulle de utfärda kallelser till rättegång (såväl för 

 bisittare som anklagade) i förening med Fogden, men till Byamoten 

 rörande stadens enskilta angelägenheter ensamma 6 ). På Rådstugan 

 skulle de leda förhandlingarne, derefter å o rättens vägnar utfärda 



1) Palmsch. Top. XIV jfr. ofvan. 



2) Sami. af Instruct. s. 99. 



3) Frensdorff a. st. s. 109 ff. 



4) KgB. XII, XXII. 



5) KgB. XIII, RådstB. II, § 2. 

 G) Jmfr dock ofvan. 



