184 C. T. Odhner. 



städerna proportionsvis mindre *). I Åbo skulle enligt Priv. ,n 7 1607 

 § 5 Rådet bekomma hälften af Kronans tomtören, och slutligen erhöllo 

 Borgmästarne i Stockholm 1614 fast lön med 250 Dr. hvardera. Hu- 

 ruvida Rådet i äldre tider varit befriadt från borgerliga utskylder, är 

 svårt att afgöra, ehuruväl det synes följa af lydelsen i ett Kbr. af 

 1524 2 ); dock skulle enligt resolution å Stockholms stads inlagde 

 punkter 1602 vård och vakt bestridas af dem lika med de andre. 



Så ringa och enkla våra äldsta stadsförhållanden än voro, fanns 

 dock naturligtvis en mängd smärre bestyr, hvilka af Rådet ej kunde 

 medhinnas, isynnerhet som dess medlemmar tillika drefvo borgerliga yrken. 

 Dessa bestyr voro derföre fördelade på åtskilliga lägre JEmbetsmän, som 

 voro Rådet underordnade. Enligt St.L. KgB. XVI skulle alla sådana 

 "väljas och lysas" på samma gång som Rådet, hvilket så plägade tillgå, 

 att Rådet först sinsemellan anordnade en ny fördelning af stadens nödvän- 

 diga tjenster bland byamännen och sedan vid Walborgsmässan kungjorde 

 densamma och inhemtade vederbörandes samtycke samt mottog deras eder. 

 Detta årliga ombyte af tjenstemän hade också sin förebild i de Liib- 

 ska förhållandena med den skillnad, att i Lubeck alla dylika tjenster 

 fördelades inom Rådet mellan dess egna medlemmar 3 ), hvilket dere- 

 mot i de Svenska städerna mer var ett undantag. Men liksom i Lii- 

 beck denna Rådets "timme setten" eller den nya fördelningen af embe- 

 tena snart blef hufvudsaken vid de högtidliga årliga valakterna, för 

 hvilken den forna motsatsen mellan gamla och nya Rådet trädde i bak- 

 grunden, så blef äfven i våra städer mot slutet af ifrågavarande tide- 

 rymd betydelsen af det föreskrifna Walborgsmässo-valet alltmer in- 

 skränkt till ett utväljande och kungörande af kommande embetsårs 

 underordnade tjenstemän. 



Af dessa synas de som skötte Secreteriats-tjensterna hafva varit 

 permanenta, eller de af St.L. omtalade Tollskrifvaren, Vårdskrifvaren och 

 Stadsskrifvaren. Den senare, som var den förnämsta tjenstemannen 

 utom Rådet och någongång benämnes Secretarius och Syndicus 4 ), var 

 i äldre tider utan tvifvel af större inflytande; han var oftast den ende, 

 som fått någon lärd bildning 5 ) ; sällan inträffade väl, att han äfven 



1) Stiernman Comtn. Pol. OEcon. st. I, s. 458. 



2) Stiemruan a. st. s. 9. 



3) Frensdorff a. st. s. 108. 



4) Den senare benämningen förekommer t. ex. i Stockholm 1572 (RRcgistr.), i 

 Hedemora 1507 (Hulphers Resa i Dalarne s. 524). 



5) Han var väl icke så sällan en klcrk: så har Olaus Fetri 1524—29 tjenstgjort 

 som Stadsskrifvare å Sthms Rädstufva. 



