Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 189 



klassen utgjordes af dem, som egde till 20 mark i 'Viderläggning" *) 

 (bolag); dessa skulle ock erlägga burskapsafgiften, ehuru de ej betrak- 

 tades som sjelfständiga Byamän, ej heller utgjorde lika skatt med de 

 öfriga 2 ). Den tredje klassen innefattade de s. k. 5-öresborgarne eller 

 alla sådane lösa personer, hvilka staden för kontrollens skull affordrade 

 burgäld. Äfven andra utskylder skulle af dessa utkräfvas, dock med 

 mildrande tillägg 3 ), och att de i allmänhet dragit sig undan desamma, 

 befinnes af många handlingar. Häraf är temligen klart, att sådana 

 från början måste hafva stått på en lägre linia, jemförde med den för- 

 sta klassen. — ■ Äfven inom den senare utbildade sig en viss skillnad, 

 nemligen mellan besutne och obesutne, af hvilka de förra ensamme voro 

 kompetenta till Rådsembetena, ensamme aflade ed utan borgen 4 ) och 

 hade rätt att bära vapen i staden 5 ) o. s. v.; längre fram gynnades 

 de isynnerhet i Stockholm af Regeringen framför de öfriga med stora 

 förmåner såsom tullfrihet 6 ), frihet från häktelse 7 ) m. m. Äfven mellan 

 köpmän och handtverkare hade af St.L. en skarp gräns blifvit upp- 

 dragen, hvilken hotade att bli allt större, då sedermera anspråk 

 uppställdes, att alla köpmän skulle vara besutne 8 ). Detta torde dock 

 ingenstädes kommit till någon tillämpning. Emellertid grundades härpå 

 ett slags Aristokati inom de Svenska städerna: man finner, nemligen, 

 att de rikare Tyska köpmännen i några städer, t. ex. Stockholm, på 

 nämnda grundval höjt sig till en förtryckande öfvermakt öfver de Sven- 

 ska. Efter denna Aristokratis störtande har väl jemlikheten icke vi- 



1 ) Ang. ordets ursprung och betydelse se Schlyters Gloss. till Wisby St.L. voc. 

 wederleghen. 



2) Dock skulle de enl. Sthms Priv. 1563 § 10 "hålla all stadsens tunga" lika med 

 borgarne De afskaffades sedermera genom 1614 och 1617 års Handels-Ordinanticr. 



3) Se ByggnB. XXI, § 4; KgB. XIX § 1. 



4) RådstB. XXVIII. 



5) RådstB. XXXIV § 1. 



6; Kbr. till Sthm af åren 1444, 1448, 1457, 1494, Priv. 1529, 1563; Kbr. till 

 Jönköping af 2 % 1583, Tullordn. f. Åbo o. Wiborg 1581 m. fl. 



7) Enl. Kbr. till Sthm af 1494 § 1 skulle bofaste borgare derstädes, blott då de 

 efter lag förbrutit lif och ära, kunna gripas och fängslas och äfven i thy fall få ställa 

 borgen för sig, hvilket bekräftades i 1563 års Priv. § 30 och 1570 års d:o § 13, (för 

 Nylödöse i Priv. 1573 § 17). Jmfr ang. St.L:s hithörande stadganden Nordström Sv. 

 Samh. förf:s Hist. II, s. 622. 



8) Äfven för vissa handtverkare sökte man göra detta gällande: så föreskrefs i 

 Skråordn. för Skräddare 1536, att ingen fick bruka embetet, som ej var "besitten": Stiern- 

 man a. st. s. 37. 



