Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 191 



frälset, samt till utländingar. livad den förstnämnda punkten be- 

 träffar, så hafva vi redan nämnt den vigt, som alltmer lades på be- 

 sutenhet, och de nya rättigheter, hvarmed man sökte befordra dennas 

 framsteg. Köpmansklassen skulle höjas och uppmuntras genom han- 

 delstvång och prohibitiva förmåner, ja genom förbud för de mindre be- 

 medlade att befatta sig med köpenskap 1 ). Äfven handtverkskl assen 

 sökte man lyfta genom privilegier och skrån, hvarvid speciellt burskaps 

 vinnande försvårades och sattes i beroende af skrået 2 ). A andra si- 

 dan sökte man lika ifrigt från städerna utestänga allt "löst sällskap", 

 som undandrog sig de borgerliga skyldigheterna, eller s. k. friborgare. Det 

 befanns snart nödvändigt, att modifiera St.L. i denna punkt. Redan 

 Christian II har 1521 gifvit Rådet i Stockholm tillstånd att hindra 

 den köpenskap, som "de 5-öresborgare bedrifva, städerna till stor dråp- 

 lig skada och förderf" 3 ), och enligt Kbr. af 1531 skulle dessa 5-öres- 

 borgare "läggas utaf allestäds" 4 ). Allt "onyttigt folk" skulle utvisas 5 ), 

 och Gustaf Adolf förklarade slutligen 1617, att icke hvem som ville 

 skulle få blifva borgare, utan blott de som lärt ett redligt embete eller 

 förmå bruka köpenskap 6 ). Derjemte inskärptes oupphörligen den 

 grundsatsen, att alle som drefvo borgerlig näring 7 ) också skulle utgöra 

 all borgerlig tunga 8 ), hvarigenom denna småningom öfverflyttades 

 på egentliga näringsidkare. De senare framstå derföre afgjordt som 

 de ende berättigade "Byamännen." 



Dessa Byamän voro dock numer icke stadens enda innevånare: 

 i ett stort antal städer funnos äfven de öfriga samhällsklasserna repre- 



1) Se Mandatet af 1546 m. fl. 



2) Skråna blefvo i detta fall alltmer despotiska och understöddes deri af Rådet: 

 vinnande af burskap ställdes i beroende af godtyckliga afgifter och skänker. 



3) Ekdahl a. st. ss. 1345 — 6. 



4) "Desslikes" heter det "inhysesmän och månglare, som icke förmäkta besitta hus 

 eller hemman, utan göra stort oköp i alla städer". Detta visar ytterligare tendensen att 

 grundlägga allmän besutenhet. Jmfr Priv. för Westerås 7 / s 1539: "ingen tillstädes 

 i så måtto (neml. att de gifva ut 5 öre på disken) att komma med dem i Borgcrskap, 

 utan de der vilja bygga och bo med dem i staden - - brukandes deras redeliga hand- 

 tering och köpmanshandel": Wicander de Arosia p. 14. 



5) Stiernman OEcon. Comm och Pol. stadg. I, ss. 20, 84, 86. 



6) Widekindi Gust. Ad:s Hist. s. 377. 



7) "Till- 4 penningars värde" tillägges i Hertig Carls bref till Örebro '% 1578: 

 Bagge a. st. s. 32. 



8) Till denna borgeri. tunga hörde utom kronoutskylder och kommunalskatter äf- 

 ven vakt, gästning och dagsverken. 



