Bidrag till Svenska Stadsförfattningens Historia. 195 



Af det föregående hafva vi sett, hvilka bemödanden af flera 

 Regenter gjordes att lyfta borgerskapet i städerna: ett stående drag 

 deri var försöket att göra besutenheten allmän. Syftemålet var dock 

 ännu långt ifrån att uppnås, ej heller ändrades i väsentlig mån stä- 

 dernas forna förhållanden genom dessa planer. Någon priviligierad 

 klass inom sjelfva borgerskapet förmådde icke det oaktadt bilda sig. 

 Orsakerna härtill hafva vi hufvudsakligen redan angifvit. Samma or- 

 saker hafva äfven motverkat och hindrat uppkomsten af Rådsvälde i 

 våra städer och alltjemnt uppehållit det demokratiska elementet, som 

 från början förefanns och äfven i St.L. blef legitimeradt, eller med andra 

 ord menighetens deltagande i stadens vigtigare angelägenheter. Detta 

 deltagande visar sig först och främst på rättskipningens område, i 

 de många nämnder af byamän, som för olika ändamål af rätten eller 

 parterna sjelfva utsagos, samt i det flerstädes herrskande bruket att 

 supplera rätten med adjungerade byamän, ja att till och med fordra 

 samtliga byamännens inställande vid alla Rådstufvudagar. Ett vida 

 direktare inflytande utöfvades af menigheten i val och administrativa 

 mål å de allmänna s. k. Byamoten. Vi hafva förut anfört exempel 

 på menighetens deltagande i de årliga embetsmannavalen å Walborgs- 

 mässo-Rådstufvan, ehuru det väl egentligen blott var i de mindre stä- 

 derna, som menighetens röst dervid ansågs nödvändig eller afgörande. An- 

 gående öfriga allmänna kommunalsammankomster eller, som de kallades 

 på somliga ställen, "menige mans Rådstufvor" J), innehåller St.L. inga 

 närmare bestämmelser, än att Borgmästarne kunde sammankalla "All- 

 mogan", då Konungsbud korarao eller ock "them wårdar um annur 

 stidhsens ärende tala", då Byamännen vid plkt skulle infinna sig 2 ). 

 Häri ligger, som man ser, ingen säker garanti för menighetens rätt: 

 bristen derpå har dock sällan framkallat större olägenheter, utan 

 allt har gått sin gilla gång, och praxis på de flesta ställen blifvit att 

 rätt ofta sammankalla allmänna Rådstufvor, ja i en del städer har 

 Rådet dervid gifvit menigheten del äfven at stadens räkenskaper och 

 andra speciellare frågor 3 ). 



22 /i 1600, Priv. f. Hjo af 1610, Kbr. ang. Mariestad af 26 / 2 1611. Utdelningen verkställdes 

 än af Rådet, än af särskilta tillförordnade (dessa skulle enl. Kbr. till Falköping 8 /,, 1606 

 från vissa folkrika härader taga ut en från hvar gård och tilldela honom åker i F.). 

 — RRcgistr. 



1) Sthms T.B. från slutet af 1500-talet. 



2) RådstB. II § 4, jmfr ByggnB. VIII (der det heter, att Fogde, Borgmästare o- 

 Råd sammankalla), och KgB. XX, § 9. 



3) I 1600 års Tullordning föreskrifves, att stadens förmän skola årligen göra 

 menigheten redo och räkenskap för vissa inkomster: Stiernman I, s. 458. 



