J28 Junta de Ciències Naturals de Barcelona 



ses), imponents en alguns paratges dels dos costats, en els 

 quals l'acció continua de les ones, aprofitant les esquerdes 

 naturals, ha donat lloc a coves i freus interessants. Entre 

 aquestes mereixen esment apart, la roca foradada sota la 

 punta del Castell, les coves de L'Escala, la del Infern al Gap 

 de Creus, etc. , en les que hi descobrí Racowitza alguns 

 hidraris nous, descrits en igo5 (i). 



Biològicament, se distribueixen els organismes en dife- 

 rentes zones, segons la fondària i constitució dels fons en 

 que viuen. Aquestes zones, han pres diferentes denomina- 

 cions, essent la més generalment adoptada per el Mediter- 

 rani, la que divideix els fons sub-marins caracteritzats per 

 les associacions animals que s'hi troven, en 



I.* Zoija sub-terrestre: 2.^ Zona litoral, que comprèn la 

 part afecta a les variacions, marees o minves; en el Medite- 

 rrani s'estén entre o i 2 metres. 3.^ Zona de les Laminaries, 

 dés de el nivell més baix de la minva fins a 27 metres; 

 4.^ Zona coral•lijera. de 27 m. a 91 metres (5o brasses); 

 5.^ Zona dels corals de mar profonda. dés de 91 m. fins al 

 límit normal de la vida animal (2). 6.^ Zona abissal, que 

 s'estén dés de'ls 300 metres endavant. 



Els organismes més avall esmentats, procedents de aques- 

 ta exploració, pertanyen tots ells a les quatre primeres zones. 



(1) E. G Racowitza, Archivcs de Zoologie Expérimentale et Génerale,— Pa- 

 ris, lt05. 



(2) El limit de la vida animal se creia era als 350 metres de fondària, fins que en 

 1861, amb motiu de la reparació del rable entre Roma i Cagliari, s'observà en els tros- 

 sos procedents de 2,000 a 2,800 metres de fondària la presència d'animals fixos, com les 

 Ostrea coclilear, Pccten tesíce, Pecten opercitlaris, Monodonta limhata, Fusus laine- 

 llosus, Caryopliyllia aruiata, etz., etz Més endavant els dragratges de les grrans explo- 

 racions oceanogràfiques, Ti-availleur, Talisman, Challen^er, Albatros iValdivta, íeren 

 conèixer la riquíssima fauna abissal, que s'esten en els mars lliures, oceans overts, 

 com golf de Gascunya, regió de les Açors, Marianes, i illes de la Sonda, fins a 4,500 i 

 5,000 metres de fondària; en canvi en els mars tancats com el Mediterrani, s'empobreix 

 extraordinàriament fins a desaparèixer en absolut en regions extenses. 



