230 Junta de Ciències Naturals de Barcelona 



La ZONA LITORAL, de o a 2 metres de fondària, és sens 

 dupte la que presenta una fauna marina més rica, sobretot 

 allà on la vegetació és més exuberant. En la regió que'ns 

 ocupa, són variables les associacions zoològiques segons la 

 facies del fons, predominant espècies diferents, segons sigui 

 aquest: sorra de platja, sorra fina amb alguer, pedruscall, o 

 roca viva coverta d'algues. 



La sorra forma la platja més extença entre L'Escala i Ro- 

 ses, després sols presenta petits recons sense importància, en 

 les diferentes cales de la badia, i a Llansà. En aquella s'hi 

 troven entre altres el crustacis Diògenes va?ians Costa, Gebia 

 littoralis Desmarest, G. deltura Leach i Callianassa subter- 

 j^anea Montagu; moluscs Pecten varius Linne, Modiola 

 adriatica Lamarck, Tapes deciissatus Linne, T. geographi- 

 ciis Linne, Solen vagina Linne, 5". siliqiia Linne, Tellina 

 donacina Linne, T. incarnata Linne, Dentalium noveni- 

 cosiatum Lamark, Eidima polita Linne, Cyclonassa neritea 

 Linne, etz.; i cucs Neniaionereis unicornis Gr., Liimbrico- 

 nej^eies Latreillii Aud. i Edw. i Çephalotrx linearis Rath, 

 ademés dels de la primera zona. 



Els llocs de fons amb alguer, sobretot amb roca viva, són 

 els més rics, doncs els moluscs hi són nombrosíssims, ade- 

 més dels celenteris, equinoderms, bryozoaris i tunicats, va- 

 riant segons les algues i fondària mitja. 



En general les condicions són favorables al desenrotllo 

 de les Ulva, algues Zosporees, associades a altres Cystosei- 

 res i diferents Floridees. Aquestes darreres se multipliquen 

 i esdevenen predominants, a mida que va aumentant la fon- 

 dària. Els animals marins s'hi presenten abundantíssims en 

 èpoques determinades, sobretot els moluscs nusos, Aplysia, 

 Eolis, Elysia, etc, desapareixent tot seguit per a reaparèixer 

 més endavant 



