Josep Maluquer 2 «53 



119. Murex erinaceus Lamarck var. iaf^entina Lamarck. — 



Roses. 



120. » Edwarsii Payraudeau. — L'Escala, Llansà. 



121. » brandaris L•inné. — Llansà. 



122. » trunculus Linné var. conglobata Michaud. — 



LEscala, a 4 metres. 



123. » scalaroides Blainville. — L'Escala, Roses. * 



VI. CEPHALOPODA 



I. Argonauta argo Linné. — Cap Norfeu. Cadaqués. * 



Els autors de la «Fauna Malacològica de Catalunya» (loc. 

 cit. pàg. 18) donen aquesta espècie com a pròpia d'alta mar. 

 com no formant part de la fauna marina Catalana. Nosaltres 

 creiem que trovant-se en nostres aigües, i especialment abun- 

 dant en la Primavera en les cales de la badia de Roses, 

 devant del Cap de Creus, Pta. Naus, Ossaleta i Cap Norfeu, 

 d'on la tenim nosaltres agafada amb el filat petit o artet en 

 Maig de igi5, pot considerar-se en absolut com espècie cata- 

 lana, lo mateix que altres espècies pelàgiques que viuen a 

 poques milles de la costa (i). 



2. Eledona Aldrovandi Rafinesque. — Llansà. * 



3. » moschata Lamarck. — Roses, L'Escala. ' 



4. Octopus vidgaris Lamarck. — L'Escala. * 



5. Sèpia elegans d'Obigny. — Llansà. * 



(1) En rescent viatge a Gènova de pas cap a Alemanj'a, al llarg de la costa de! 

 Baix Empurdà (Blanes— Tossa— San Feliu de Guíxols), no més lluny de dugués milles, 

 passà el Savoia durant més de mitj'hora per entre una bandada de formosíssims Cte- 

 nòfors, Sifonòfors i Acalèfids, que donaven bò de veure. Doncs aquests animals, poden 

 i deuen comptar-se de un modo absolut i concret com a pertanvents a nostra fauna, 

 encara que no visquin en la mateixa costa. 



