

I Fortsættelse af den i Fjor udsendte Beretning om Botanisk Haves 

 Virksomlied i 1916 — 23 gives her en kortfattet Oversigt over Institu- 

 tionens Liv i Perioden 1924 — 1928; det er Tanken herefter periodisk 

 (f. Eks. hvert 5te Aar) at udsende en saadan kort Redegørelse. Den nær- 

 værende Beretning er paa Direktionens Vegne udarbejdet af Botanisk 



Gartner Axel Lanse. 



C. H. Oslenfeld. 



Havens Dircktor. 



I. HAVEN I EGENTLIG FORSTAND 



1. Frilandsanlægget. Den i 1923 paabegyndte Omplantning af 

 Staudekvarteret fortsattes i 1924. Ved Beplantningen forblev ca. 

 200 Pladser ubesatte, paa hvilke Nyerhvervelser, efterhaanden som de 

 er fremkomne, er bleven anbragte. I 1928 foretoges en ny Omplantning; 

 ved denne Lejlighed paaførtes en ret betydelig Mængde Kompostjord, 

 som nedgravedes. Atter ved denne Lejlighed er et Par Hundrede Pladser 

 ved Omplantningen forblevet ubesatte for at kunne modtage Nyerhver- 

 velser. Denne periodiske Omplantning er af stor Betydning for Planter- 

 nes Trivsel, thi ved at anbringes paa ny Bund faar de fornyet Kraft og 

 et naturligere og sundere Udseende. Navnlig er en Omplantning ønskelig 

 for Arter, der ved deres Rodstokke breder sig ud til alle Sider. Saadanne 

 midtpunktflyende Vækster maa nemlig nødvendigvis hæmmes i en saa 

 regelbunden Plantning, som et Staudekvarter i en botanisk Have er, 

 thi standses Udløberne ikke, vil de jo snart vokse over i Naboplanterne. 

 En Afstikning ved Hjælp af Spaden bliver derfor af og til nødvendig, 

 og denne Begrænsning gaar jo saa ud over de kraftigste af Udløberne 

 og netop disses yngste Dele. løvrigt lider Arter med tueformet eller dog 

 med tæt sammentrængt Vækst ogsaa ved bestandigt at staa paa samme 

 Vokseplads, thi efterhaanden som Skuddene bliver talrigere og talrigere, 

 maa de paa Grund af Konkurrencen ogsaa blive tyndere og svagere, 

 med andre Ord mindre karakteristiske. Endelig maa det erindres, at 

 Jorden kan blive »træt« af visse Arter, ved at de gennem en længere 

 Aarrække maa forblive paa samme Sted. Som Afgrænsning mod Gangen 



