Z BZTANK0VIT8 R, 



feltűnő a termések anatómiáját tárgyaló munkák teljes hiánya. 

 Ezzel azonban nem azt mondom, hogy a szár és a levél ana- 

 tómiájával nem foglalkoztak behatóan. Elég ha Boubier^ és 

 Solereder"-^ munkáira hivatkozom, a melyekben úgy a régi, 

 mint az újabb irodalmi adatokat is megtaláljuk. 



Vizsgálódásom a hazai Carpinus- okát megkülönböztető ana- 

 tómiai jellemvonások kimutatását tűzte ki czélul. Vizsgálataim 

 keretébe vontam az összes hazai Carjnrius-okat, névszerint C. 

 hetulus L., C. hetulus var. Haynaldiana Borb., C carpinizza 

 Hőst. és C. orientális M i 1 1. Összehasonlító vizsgálati anyagot 

 az említett exkurzióm alkalmából, továbbá a budapesti kir. m. 

 tudomány-egyetemi növénykertből és a Zugligetből szereztem. 



D é g e n Á r p á d dr. úr lekötelező szívessége folytai' juthattam 

 hozzá az auctor által összegyűjtött C. hetulus var. Haynaldiana 

 Borb. eredeti herbáriumi anyagához is 



A vizsgálat sorrendje a lomblevél anatómiájával veszi kez- 

 detét, folytatását képezi a levélnyél, a terniéskocsány, a kupacs, 

 a termésfal szövet elemeinek elrendezése és a mag histolo- 

 giájával zárul. 



A lomblevél lemeze. A hazai Carpinus fajok lomblevele 

 kétoldalas ; alakja tojásdad, eliptikus, részaránytalan, kettősen 

 fúrészes szélű, hegyes csúcsú, lekerekített vállú, gyöngén szíves 

 bemetszésű. 



A lomblevél epidermissejtjei úgy a színén, mint a levél 

 fonákán, a szétágazó levélerezet fölött hosszirányban megnyúltak 

 s egyenes falúak, a levéllemez többi részén pedig hullámos 

 falúak. Ez alakbeli tulajdonságokban a vizsgált fajok teljesen 

 egyezők. Keresztmetszetben az epidermissejtek négyszögletesek, 

 szorosan záródók, kutikulájuk sima. A vizsgált fajok epider- 

 misének mérete sem mutat lényeges eltérést. 



Eltérés a B o u b i e r által is észlelt C. orientális nyálká- 

 sodó kutikulájában mutatkozik. A vizsgált Carpinusoh levélfoná- 

 kán előforduló levegőnyílások sem elrendezésbeli, sem méretbeli 

 különbséget nem mutatnak. Az erősítő léczczel bíró levegőnyílá- 

 sok az epidermis felszínével egy síkban fekvők, nevezetesebb 

 melléksejtek nélkül. 



A lomblevelek szőrképletei kialakulásukra nézve kétfé- 

 lék: egysejtű, vastagfalú fedőszőrök és soksejtű mirígyszőrök. 

 A Boubier és Reinke-' által leirt szőrképletek hazai fajain- 

 kon egyezők. A lomblevél mezofillumát alkotják a palisadparen- 

 chima és a szivacsparenchima. 



A Carpinus hetulus és alakkörének palisadparenchimája 

 egy sorban, néha két sorban elhelyezkedett, szorosan záródó, 

 magasságban igen jól kifejlődött oszlopos sejtekből áll. 



A palisadparenehima-sejtek klorofilt és némelyike oxal- 

 savas mészből álló kristályokat tartalmaznak. 



Boubier szerint ezek a kristályok mint elsőrendű meg- 

 különböztető jegyek szolgálnak. Tapasztalataim alapján mond- 



