10 



8ZTANK0V1TS R. 



A Carpinus orientális termésének alakja szabályosan ellip- 

 tikus, a sklereidaréteg körvonala nem hullámos. 



A makkocska szöveti szerkezetében megkülönböztetjük a 

 termésfalat, mely háromrétegű : a külső réteg parenchimás 

 szövetű, abban haladnak az edénynyalábok, a középső réteg a 

 sklereidás, vastagfalú sejtek rétege, melyhez a harmadik réteg, 

 a belső parenchima járul. 



10. ábra. 1. Carpinus betulus és 2. Carpinus betulus termésfala km., 



e. = epidermis p. = külső parenchima, eny. = edénynyaláb, scl. = sklereida 



réteg, p. = belső parenchimaréteg. 



A maghéj kétrétegű, a külső az edénynyalábokat tartó 

 parenchimás réteg és a belső a vékonyfalú parenchimaréteg. 



A termésfal egy-, néha kétrétegű epidermis sejtjeinek 

 külső fala léczes vastagodása. Az epidermissejtek a termés hossz- 

 irányában igen jól kifejlődtek s nem ritka a levegőnyílás sem. 

 A levegőnyílások sokkal nagyobbak, mint a lomblevél fonákán 

 előfordulók s a makkocska hosszának irányában helyezkednek 



..o^^ 



11. ábra. Carpinus betulus termésfalának léczes vastagodása epidermise 



(felületi kép). 



el. A bordafölötti epidermis apróbb sejtü, de a sejtek hosszab- 

 bak a bordaközti epidermissejteknél. 



A hazai fajok termésfalának epidermise egymástól nem külön- 

 bözik. Az epidermis alatti parenchimaszövet sejtjei nyúltak és 

 egynemű gödörkés vastagodása fallal bírnak. Összvastagsága 

 a bordaközti részben a Carpinus hetulus és alakkörénél 100 [i-ig 

 emelkedik, a bordával együtt a termésfal parenchimás rétege 

 200 [j.-nál is nagyobb. 



Ezzel szemben a Car])inus orientális termésfalában a paren- 

 chima összvastagsága 50 [x a bordaközti részen, míg a bordá- 

 val együtt majdnem a kétszeresére emelkedik. 



