14 FUC8KÓ M. 



Fucskó M,: A burgonya hípertrofíás szövetei. 



A' burgonyagumó sarjai különböző hajtatási módok mellett 

 különbözöképen viselkednek [Vöchting (8)]. Valamennyi esetet 

 két csoportba lehet beosztani. Az egyik csoportba tartoznak azok 

 a hajtatások, a melyekben a sarjak gyors növekedéssel hosszúra 

 megnyúlnak. Ezzel szemben a másik csoport legalább kezdetben 

 nagyon lassú hosszanti növekedést eredményez, úgy hogy a sar- 

 jak általában rövideknek mondhatók [K r a u s {6. pag. 186.) (7. 

 pag. 389.)] 



Az utóbbi sarjak lassú növekedése nincsen arányban a 

 gumó nagymennyiségű keményítőtartalmával, úgy hogy a beálló 

 táplálékfelesleg előre várhatólag hipertroíiás jelenségeket fog 

 kiváltani. 



A keményítő okozta túltáplálás jelenségei egymagukban is 

 észlelhetők, ha a gumókat szárazon hajtatjuk, de viszont hiper- 

 hidrikus jelenségekkel is kombinálódhatnak, ha a gumókat vizbe 

 állítva hajtatjuk. A hiperhidrózis mértéke attól függ, hogy a víz- 

 ből kiálló részek a környező levegő páratartalma mellett minő 

 mértékben párologtathatnak. Ha a párolgást teljesen megakaszt- 

 juk, akkor a hiperhidrikus jelenségek fognak dominálni, mind- 

 amellett a keményítő okozta hipertrofia jelei is felismerhetők. 



Ily módon a sarjakon egyszerre kettős hipertrofiát állít- 

 hatunk elő, a melyek egymás hatását erősbiteni és bizonyos 

 mértékben siettetni fogják. A keményitöhipertrofia egymagában 

 a vízhiány és intenzív párolgás mellett nem nagyon szembetűnő, 

 de hatása sokkal intenzívebbé válik, ha a párolgást csak kevéssé 

 is korlátozzuk a nélkül, hogv az ily módon beálló víztöbblet 

 képes volna még vízhipertrofiát kiváltani. 



A sarjaknak e kettős hipertrofiája mellett foglalkozni fogok 

 még a gumó kérgének vízokozta hipertrofiájával is, a melyről a 

 legújabb irodalomban helyreigazításra váró adatok és nézetek 

 vannak forgalomban. 



A hajtatási kísérleteket az 1910 — 11-iki tél és tavasz folya- 

 mán végeztem, tehát egyrészt olyan gumókon, a melyek a nyu- 

 galmi időszaknak még csak egy részét élték át és másrészt 

 olyanokon, a melyek az egész nyugalmi időszak alatt alacsony 

 hőmérsékletű pinczében éltek. A nedves hajtatásoknál a gumó- 

 kat fél magasságig érő vízbe állítva helyeztem el a száraz leve- 

 gőjű és 18 — 20° C hőmérsékig fűtött dolgozóhelyiség észak- 

 felé néző ablakaiba. A vizet naponkint felfrissítettem, hogy a 

 rothadást okozó baktériumok és erjesztőgombák elszaporodásá- 

 nak elejét vegyem. Azonban a rothadás még így is nagyon sok 

 esetben bekövetkezett, még mielőtt a hajtatás a kívánt ered- 

 ményre vezetett volna. Különösen magas százalék esett a rothadás 

 áldozatául kezdetben, a midőn a gumókat eredeti állapotukban, 

 úgy a mint a pinczéből előkerültek, állítottam a vizbe, a mi ter- 

 mészetes is, mert a még nyugvó sejtek a mikroorganizmusokkal 



