18 FUCSKÓ M. 



(4. kép 0.). É négy sejt egy levegőnyilás két zárósejtjének utó- 

 lagos osztódása útján jött létre. 



A „ papillák " fejlődése a lenticzellák fejlődési típusa szerint 

 történik [Stahl (5. p. 566), Caspary {1. p. 117.)]. A levegő- 

 nyílások a sarjak vékony csúcsi részén (2, kép) egy-egy klorofill 

 tartalmú epidemiis sejtből keletkeznek (6. kép A.). E sejtek 

 hosszukban fellépő új fal által ketté osztódva két leánysejtre 

 válnak, a melyek közvetlenül zárósejtekké lesznek. A lélegző 

 rés csakhamar tágulni kezd (6. kép B.) és felfelé emelkedik 

 (5. kép), majd pihenés után a két zárósejt keresztben két-két 

 sejtre osztódik (6. kép C., 4. kép). Vannak esetek, a mikor csak 

 az egyik sejt osztódik, a másik nem ; vagy az osztódás el is 

 maradhat. Az edipermis tangentialis osztódása már csak a papilla 

 fejlettebb korában következik be. 



4. kép. Hiperirofált levegőnyilás a „papilla" csúcsán, 

 sz) zárósejtjei és o) megnagyobodott nyílása. 



Később a papillák elveszítik fehér színüket és megbarnul- 

 nak. Ezzel együtt megszűnik a külső növekedésük is, mert a 

 külső epidermis elparásodik. A belső sejt-sarjadzás azonban 

 tovább tart. Az új duzzadt sejtek a csúcs közelében levő öregebb 

 és a párolgás következtében vizüket vesztett fonnyadó sejteket 

 összenyomják és ily módon az idős papillák csúcsa alatt az 

 összepréselt sejteknek nagyszámú rétege látható. Az eredetileg 

 nagy sejtközökből a levegő az alsó sejtek nyomása következté- 

 ben eltávozik. Az epidermis a nyak felett további tangentialis 

 osztódások útján újabb sejtrétegeket hoz létre, a melyek ugyanarra 

 a sorsra jutnak, mint a külső epidermis, t. i. elparásodnak. 

 Ez utóbbi osztódási folyamatban és a nyomában befelé haladó 

 parásodásban könnyű felismerni, hogy a valóságban periderma- 

 képződéssel van dolgunk, a melyben lassanként a „papillák"-tól 

 kiindulva a hajtás egész felületét takaró epidermis is részt vesz. 



