46 HOLLENDONNBR V. 



féle fát teljesen megegyezőnek találták és ennek megfelelőleg 

 meghatározó kulcsaikban is együtt vannak. Némelyik munkában 

 azonban már fel van emlitve egyes feltűnő tulajdonságuk : igy 

 már Essner^ megemlíti, hogy 1 mm^-re eső bélsugarak számát 

 tekintve a Thuja occidentalis a Cu2)ressus-fé\éktöl eltérőleg az 

 Ahietineae-hez csatlakozik, de a továbbiakban nem a JBiota-Yail, 

 hanem a Juniperus comm^inis-szel hasonlítja össze. Burger- 

 stein^ pedig a Thuja elliptikus belsugársejtjeit emeli ki, de 

 külön nem választja a Biota-\ó\. 



Moeller^ csupán csak a Biota-t tárgyalja és a Thuja 

 occidentalis-YÓl Wiesner nyomán^ csak azt említi meg, hogy 

 a Biota-t is ugyanarra a czélra — finom asztalosmunkákra — 

 használják, mint a Thuja occidentalis-t. Na kamura^ is fel- 

 említi munkájában a Biota-t, mint japán fenyöfélét, de hisztológiai- 

 lag nem tárgyalja. H a r t i g K.^ pedig csak a Thuja occidentalis- 

 szel foglalkozik. 



Miután ezeknek az irodalmi adatoknak alapján nem volt 

 semmi biztos diagnosztikai tulajdonság megállapítható, azért 

 magam is vizsgáltam e két fát és arra az eredményre jutottam, 

 hogy nemcsak külső morfológiai tulajdonságok alapján lehet e 

 két fenyőfélét egymástól megkülönböztetni, hanem magának a 

 fának is — legalább is a nálunk termőknek, mert csak ilyen 

 állt rendelkezésemre — vannak oly külső, de különösen hiszto- 

 lógiai tulajdonságai, melyek segítségével mindig el lehet őket 

 egymástól választani és így egy okkal több van arra, hogy a 

 Biota külön génuszként szerepeljen. 



Már puszta összehasonlításból is kitűnik, hogy a Thuja 

 fája lazább növésű, szívós, de puha, bélsugarai a radiális met- 

 szetben fényesebbek, a geszt és szijács majdnem egyszínű : 

 szürkébe játszó vörösbarna. A vizsgált, körülbelül 40 éves törzs 

 sugarának ^/3-a volt sötétebb geszt és úgy itt, mint a vala- 

 mivel világosabb szíj ácsban erősen elütő vékony vonalaknak 

 tűnnek fel az évgyűrűk szúk tracheidás övei. A fajsúlya' lég- 

 szárazon 0,32. Ezzel szemben a Biota fája tömörebb növésű, 

 keményebb, nehezebb, a bélsugarak halványabbak, a színes 

 geszt későn fejlődik ki; egy 26 éves törzsben csak a hat belső 

 évgyűrűre terjedő rész volt sárgásba játszó vörösbarna és élesen 

 elvált a sárgásfehér szijácstól, a mely ^/3-a volt a sugárnak. 

 Egy másik 17 éves darabon pedig négy évgyűrű volt színes. 



' I. m. 10., 18. old. 



* I. m. 108., 109. old. 



^ Beitr. z. vergleich Anatomie d. Holzes. Denkschrift. d. k. Akademie 

 d. Wissenschaft. Wien. Math. Naturwiss. KI. 1876. 36. köt. 309., 310. old. 



* I.. m. I. kiad. 627. old. 



^ Über d. anat. Bau d. Holzes d. wichtigsten japanischen Koniferen. 

 Unters. a. d. forstbot. Institut z. München, ül. 1883. 26. old. 



* Dia anat. Unterscheidungsmerkmale d, wichtigsten in Deutschland 

 wachsenden Hölzer. III. kiad. 1890. 10. old. 



' Wiesner: Rohstoffe. 11. kiad. II. köt. 163. old. 



