48 HOLLENDONNER F. 



mi a falvastagsággal arányos, mert a szűk tracheidához tartozó 

 fal vastagabb, mint a széles tracheidáé. Az évgyürühatártól 

 befelé a számuk csökken, de nagyságuk a tracheidák szélességével 

 nő, végre teljesen eltűnnek. Elég gyakoriak a radiális fallal 

 párhuzamosan futó vízszintes léczekkel ellátott tracheidák is (trachea 

 trabeculatae),^ a mint azt már Müller is említi.^ Moeller-töl 

 említett^ csavaros csikoltsága a tracheidáknak csak az ágak 

 alján levő „ vörösfában " van meg, a mi a fenyők általános 

 tulajdonsága. 



Hosszanti faparenchymsorok főleg a szúk tracheidák között 

 vannak (1. rajz), de itt-ott, különösen ágakban, a széles trachei- 

 dák között is találhatók. Rendesen magányosan állnak, ritkáb- 

 ban halad két sor egymás mellett, faluk csak valamivel vékonyabb, 

 mint a szomszédos íracheidáké, tartalmuk sárgásbarna. Vízszintes 

 falaikban 3 — 4 kerek, elliptikus vagy szabálytalan határvonalú, 

 a sugár irányában megnyúlt egyszerű gödörkék vannak, ugyan- 

 csak egyszerű gödörkék vannak a hosszanti falaikban is, melyek- 

 nek a szomszédos tracheidák részéről féludvaros gödörkék felel- 

 nek meg ; ezeknek az udvara ugyanakkora, mint az egyszerű 

 gödörke, pórusuk pedig keskeny, ferdén álló ellipszis (2., 4. rajz). 

 A Biota-han Kleeberg- gel megegyezöleg * gyakoriabbnak 

 találtam a hosszparenchymát, mint a Thuja-ha,n ; az ilyen tulaj- 

 donság azonban csak más úton nyert meghatározást támogat- 

 hatja, mert fiatal, négyéves ág keresztmetszetén már körülbelül 

 egyenlő számban volt meg mindkettőben és a parenchyma szám- 

 beli kifejlődése, a mint ezt Kny^ az Ahies alba-ról kimutatta, 

 valószínűleg külső tényezők behatása alatt is áll és így ugyan- 

 abban a fában is ingadozik ; ezért található egyik évgyűrűben 

 nagyobb számban, mint a másikban és az ágakban más az 

 elosztása, mint a törzsben. 



A bélsugarak rendesen egysejtnyi vastagságúak "^ vagy egy 

 rétegüek, de néha az egysoros kétsorossá is válik (2. rajz). 

 A bélsugár tisztán parenchymsejtek soraiból áll. A bélsugár 

 szélén levő sorokban és az egy-két sor magas bélsugarakban a 

 sejtek magassága nagyobb, mint a közbe eső sorokban. Faluk 

 elfásodott, mert florogluczin és sósavval meggypirosszínü lesz, 

 de mivel rutheniumvörössel csak a bélsugár fala festődik 

 meg, a hossztracheidák fala ellenben színtelen marad, azért 

 a bélsugár sejtfalainak nagy pektintartalmára következtethe- 



^ De B a r y : Vergl. Anatomie 162. és 170. 



" Über d. Balken in d. Holzelementen d. Koniferen. Berichte d. d. bot. 

 Gesellsch. VIII. köt. 



^ I. m. 310. old. 



M. m. 712. old. 



^ Über die Verteilunfr des Holzparenchyms bei Abies pectinata DC. 

 Ref. Bot. Zentralblatt lU. köt. 1910. 529. old. 



* Vastagság alatt értem a tangentiális metszetben a vízszintesben 

 elhelyezett bélsugársejtek számát egy bélsugár keresztmetszetén belül. 



