A BIOTA ÉS THUJA MEGKÜLÖNBÖZTETÉSE 



51 



n e r, Wilhelm és saját méréseimből nyert adatokat (1. táblá- 

 zatot), nagy átlagban a Thuja úgy aránylik e tekintetben a 

 Biota-hoz, mint 2:3 vagy 2:3"5, és így helyes Essner-nek 

 az a megfigyelése, hogy a Thuja bélsugarai számát tekintve 

 az Abietineae-hez csatlakozik, mert „ Cupressineae bélsugarainak 

 a száma nagy átlagban^ majdnem kétszer akkora, mint az 

 Abietineae-é" . Ennek az aránynak a megállapításánál azonban 

 fontos, hogy lehetőleg egyenlő korú és azonos viszonyok között 

 növekedett példányok hasonló részeit állítsuk egymás mellé, 

 mert különben az arány változik, így pl. ha nem törzset törzs- 

 zsel vagy ágat ággal, hanem a Biota-ból az ág, a Thuja-hól 

 pedig idősebb törzs bélsugár számait állítottam szembe, akkor 

 az arány 2 : 6, megfordítva pedig {Biota törzs és Thuja ág) 

 csak 2 : 2'5 ; a mi e tulajdonság természetéből magyarázható, 

 mert mint Essner s mások ^ is ismételten kimutatták a bél- 

 sugarak és a bélsugársejtek száma, egyénenként, sőt ugyanabban 

 a példányban a korral is változik és más az ágakban, mint a 

 törzsben. 



E táblázatos összehasonlítás kapcsán jöttem rá Wilhelm 

 egy hibás adatára, melyet Wiesner: „Rohstoffe" 11. köt. 

 165. oldalán a jegyzetben közöl. Szerinte u. i. mint a föntebbi 

 táblázatból is látható, 6 — 19, középértékben 12 bélsugár esik 

 csak 1 mm^ tangentiális fölületre, a mi igen elüt úgy Essner, 

 mint az én adataimtól. Nemcsak az ismételt mérésekből, hanem 

 magának Wilhelm adataiból is kitűnt, hogy itt ő hibázott, 

 mert ha szerinte 1 mm^-nyi fölületen 12 átlag a bélsugár és a 

 bélsugár sejtek száma ugyanekkora területen 220, akkor a 

 bélsugármagasságnak átlag 18 sornak kellene lenni, a milyent 



1 I. m. 10. old. 



' L. bővebben: Hollendonner: Ujabb adaiok a lucz és vörös 

 fenyő szövettanához. Math. Term.-tud, Értesítő 1911. XXIX. 



