A BIOTA ÉS THUJA MEGKÜLÖNBÖZTETÉSE 



55 



volt, habár itt kisebbek a gödörkék. A fa vastagodásával a 

 gödörkék különösen a széles tracheidás részben nagyobbak lesz- 

 nek és így az ellentét is jobban feltűnik, mint a vékony ágak- 

 ban. A tracheidák- és bélsugársejtsoroktól alkotott „keresztező- 

 dési mezőben" a gödörkék száma a mezőnek nagysága szerint 

 1 — 6 között változik ; az 1 — 2 soros bélsugarak, valamint" a 

 többsoros bélsugarak szegélyző sejtsorainak a keresz- 

 teződési mezőjében több szokott lenni, mint a közbe- 

 eső sejtsorokéban; különösen az ágak 1 — 2 sor magas 

 bélsugaraiban nagyobb a szám (3 — 6), míg a törzsek 

 külső évgyűrűiben, a széles tracheidás mezőben 

 rendesen 2 — 4 gödörke. A szűk tracheidák keresz- 

 teződési mezeiben néha csak félannyi a gödörke, 

 mint az évgyűrűhatár melletti széles tracheidás 

 részben, máskor egyenlő számban vannak mind a 

 kettőben. Különbség van a két rész között a 

 gödörkék elhelyezkedésében is, a míg a tavaszi 

 széles tracheidák fekvő téglalap- vagy négyzet- 

 alakú mezeiben a sugárirányban, egymásfölötti két 

 vízszintes sorban helyezkednek el a gödörkék, 

 addig a szűk tracheidás rész álló téglalapalakú 

 mezeiben a hossztengely irányában egymás fölött, 

 egy függélyes sorban állnak vagyis elhelyezke- 

 désük a kereszteződési mező alakjával, a számuk 

 pedig a mezőnek és maguknak a gödörkéknek a 

 nagyságával függ össze. 



A középső bélsugársejtek keresztmetszeteinek 

 alakjában és a radiális fal gödörkézettségében lévő 

 különbségeken kívül egy harmadikat a bélsugarak- 

 nak a tangentiális metszetben való összehasonlítása- 

 kor találtam. A bélsugársejteJc és hossztracheidák 

 között lévő sejtközti járatok keresztmetszetei ugyanis 

 a Thuja occidentalisban mindig háromoldalúak 

 (2. rajz), mig a Biota orientalis-ban ugyanezekről 

 a helyekről villaszerűén elágazó két, ferdén haladó 

 csatornácska indul az egymásfölött álló bélsugár 

 parenchymsejtek ürege felé és a vízszintes fal vas- 

 tag secundar lamelláján keresztül egész a tertilir 

 lamelláig nyúlnak. Olyan helyen., a hol két sor 

 vastag a bélsugár az egymás mellett vagy fölött álló parenchym- 

 sejtek között három., illetve négy ágú csillaghoz hasonló ez az 

 elágazás (3. és 6. rajz). Fiatal, 2—3 éves ágban épp úgy meg- 

 találtam ezt a különbséget, mint 26 éves törzsben azzal a 

 különbséggel, hogy az ágakban ritkábbak, mert a legtöbb bél- 

 sugár csak 1 — 2 sor magas és így a sejtközti járat kevés. A fa 

 vastagodásával, tehát a korra nézve fiatalabb évgyűrűkben a 

 bélsugarak magassága növekszik, tehát a sejtközök száma gyara- 

 podik és ezzel a sejtközökből kiinduló csatornák is mindig éle- 



6. rajz. A Biota 

 orientális két- 

 soros bélsuga- 

 rának kereszt- 

 metszete. 400- 

 szor nagyítva. 



