ELŐZETES JELENTÉS KISÁZSIAI UTAZÁSOMRÓL 59 



A (galatiai) Karadja-Dagli vegetácziója még igen kezdet- 

 leges állapotban volt, a steppe ellenben már bontakozni kezdett. 

 Fejlődő Gramineák és Artemisiák között, melyek az aljnövény- 

 zetet alkották, szálanként virágzottak a Tulipa^ Hesperis, Alys- 

 sum^ Arstragalus, Vinca, Alkanna, Nonnea, Moltkia, Salvia. 

 A falvak köriili szántóföldeken az Ajuga Chia, Oeranium tuhe- 

 rosum, Muscari racemosum voltak találhatók. 



Serai-Önüből kirándulást tettem a steppét délről határoló 

 Ladyk-Daghra (a Kiepert-féle térképen Meilas-Dagh). A hegység 

 nagyobbrészt alacsony cserjékkel van boritva, melyek között a 

 Juniperus oxycedrus és J. excelsa, a Quercus syriaca a legfon- 

 tosabbak; árnyékukban egy Paeoma-faj diszlett. A hegység 

 mészszikláin FritiUaria, Globularia, Asplenium Ruta muraria^ 

 Cystopteris fragilis^ Ceterach officinarum voltak találhatók. 



Május elején észak-nyugati irányt vett utunk. Karabagh-ban 

 és Zebir-ben több napot töltöttünk s igy ezek környékét tüze- 

 tesebben kutathattam át. A falvak közelében tömegesen fordul 

 elő a Lepidium perfoliatum^ L. Draha, Sisymbrium Sophia, 

 Hordeum murinum^ Agropyrum prostratum, Sclerochloa dura, a 

 szántóföldeken Muscari racemosum és M. comosum, AUiumok, 

 Aristolochia Maurorum, Adonis, Hyoscyamus ; a napsütötte lej- 

 tőket Poa bulbosa, Bromus tectorum^ Festucák, Stipák, Alsine, 

 Silene, Alyssumok, Erysimum, Cytisus, ' Genista, Vinca, Onosma, 

 Moltkia^ Salvia, Galium, Anthemis népesitik, de megvannak az 

 Acantholimon- és Astragalus-alkotta. szúrós párnák és a Peganum- 

 bokrok is. Külön kell megemlékezni a körülbelül 250 m. relatív 

 magassággal bíró „Tepé"-nek nevezett dombról Karabagh és 

 Zebir közt. Ennek flórája, bár fiziognomiailag a steppre emlé- 

 keztet, mégis sokkal gazdagabb. A már említetteken kívül kép- 

 viselve vannak itt a Paronychia, Ranunculus, Saxifraga, Vicia, 

 Oeranium, Linum, Polygala, Euphorbia, Pastinaca, Trinia, Seseli, 

 Myosotis, Cynoglossum, Scrophularia, Scorzonera, Centaurea génusz. 



Legyen szabad e helyen megemKteni, hogy a Zebirtől 

 nyugatra fekvő medencze, melynek közepén az Ada-Dagh emel- 

 kedik s melyet előbb ilgüni-medenczének neveztem, a legtöbb 

 térképen sós-steppének, sőt sóssivatagnak van nevezve, holott a 

 területen sónak nyoma sincs. Különben lakott terület, akár csak 

 a többi steppe és szántóföldek is vannak rajta. 



Zebirből az Insuju nevű patak medre mellett haladtunk. 

 A meder két oldalán megtaláljuk az eddigi steppe-alakulást — 

 itt-ott feltűnik egy-egy Carduus, Cirsium, Jurinea, Centaurea — , 

 a patak partján ellenben Carex, Scirpus, Olyceria, Atropis, 

 Alopecurus alkotnak dús vegetácziót, a visszamaradt tócsákban 

 pedig Ranunculus trichophyllus, Myriophyllum, Potamogeton 

 tenyészik. 



A Tuz-Tchölüt Jauchan mellett értük el és partját Tosun-ig 

 követtük. Maga a tó óriási terjedelme mellett igen sekély, alig 

 néhány dm mély. Partján a kivirágzó sótól fehérlő sáv vonul 



