IRODALMI ISMERTETŐ 85 



A legutolsó (1841. évi) közlés szerint öt régiót különböztet meg: 

 Parenchymariae (Acotyledones), Vaginariae (Monocotyledones), Candi- 

 cariae (Dicotyledones), a mely utóbbi három circulusra oszlik : trun- 

 cariae, floratiae és fructuariae. Mindegyik régió és circulus 15 osztályt 

 foglal magában, kivéve a III. circulust, a mely négy osztályra oszlik. 

 Minden osztály .öt rendet, minden rend három családot foglal magá- 

 ban, kivéve az ötödik rendet, a mely négy családra oszlik úgy, hogy 

 minden osztályban 16 család van. És így összesen (5X16) nyolczvan 

 rendből, illetőleg (16X16) vagyis 256 családból áll. 



Már ebből is kitetszik, hogy Hazslinszky rendszere, bár 

 jóformán az Okén alapgondolata igénybevételével és annak módjára 

 készült, mégis sok tekintetben eltér és mindenesetre legalább is annak 

 továbbfejlesztése a rendelkezésemre álló kéziratok szerint, a melyek 

 aligha másolatai Okén rendszere valamely közlött alakjának, mert 

 hiszen az először említett kézirat is erre az alapra mutat rá. A 

 rendek és családok számának korlátlan beállítása által mindenesetre elő- 

 nyösen tér el Okén merev és korlátlan rendszerétől. Ennyiben pedig 

 méltán megérdemli, hogy honi botanikánk történetében emlékét meg- 

 őrizzük, mint a növények rendszerezése hazánkban való törekvésének egyik 

 jelét. Kérdéses marad azonban még, vájjon mi vitte rá H a z s 1 i n s z k y t, 

 hogy rendszerének alapjául az k e n-félét válassza akkor, a mikor 

 már Endlicher hazánkfia növényrendszerének foglalatát közzétette.' 

 és a mikor már a pesti egyetemen Sadler is az Endlicher 

 rendszeréhez szegődött.^ E tekintetben csak valószínűséggel lehet 

 rámutatni arra, hogy az Okén rendszerének bővebb ismerete és 

 előzetes tanulmánya arra vette rá, hogy a birtokában levő Endlicher- 

 féle munka (Genera plantarum) rendszernek mellőzésével maradjon 

 meg az Okén szellemében megalkotott rendszerénél, a melytől azon- 

 ban későbbi botanikai munkálkodása folyamán eltér és az Endlicher 

 rendszer hívévé szegődve, annak keretében írja meg első nagyobb- 

 szabású müvét.^ Különben is későbbi botanikai munkálkodása folya- 

 mán nem foglalkozott többet az összes növények rendszerezésével, 

 legfeljebb csak kisebb csoportokon belől, mert „azt hiszi, hogy a 

 rendszernek jelenleg nem feladata többé a tiszteletreméltó scientia 

 amabilist kiragadni a hiúság és az üzleti szellem köréből". 



C. Warnstorf: Sphagnales-Sphagnaceae (Sphagnologia univer- 

 salis) mit 1442 Einzelbildern in 85 Figuren. Das Pflanzenreich. Regni vege- 

 tabilis conspectus. lm Auftrage derk.preuBs, Akad. d.Wissensch. Herausg. 

 von A. Engler. Leipzig. Verlag von W. Engelmann. 1911. 



Több mint 30 éves nehéz, úttörő, de sikerekben gazdag munka 

 eredményét foglalta össze a Sphagnologia ősz mestere, abban a 

 müvében, mely Engler szerkesztésében megjelenő „Das Pflanzenreich" 



^ St. Endlicher, Genera plantarum secundum ordines naturális 

 disposita. Vindobonae, 1836 — 40. Enchiridion botanicum. Lipsiae, 1841. 



2 Természettudományi Közlöny 1902. XXXIV. k. 314. 1. 



'' Északi magyarhon viránya. Eperjes, 1863. és Magyarhon edényes 

 növényeinek kézikönyve. Pest, 1872. 



