NÖVÉNYTANI REPERTÓRIUM 95 



Bért.) Pari. (in declivibus umbrosis montis Csorics ad thermas Herkulis, 

 leg. L. de T h a i s z) ; nr. 336. A. repens (L.) B e a u v. (in pratis arenosis 

 Rákos prope Budapestinum, leg. Dr. A. de D e g e n) ; nr. 337. A. repens 

 (L ) Beauv. forma trichorrhachis Bohlena (in declivibus vallis ad Buda- 

 pestinum, leg. Dr. A. de D e g e n) ; nr. 338. A. Vaillantianum (W u 1 f. et 

 Schreb.) (in ruderatis praedii Rákos ad Budapestinum); nr. 339. A. lito- 

 rale ÍH o s t.) D u m o r t. (in lapidosis avidissimis insulae Scoglio San Marco 

 prope Fiume, leg. A. S m o q u i n a) ; nr. 340. A. caesium P r. (in declivibus 

 lapidosis nec non in vinetis derelictis montis Sárhegy supra Gyöngyös, leg. 

 Dr. A. de Degen) ; nr. 341. A. intermedium (Hőst.) P. B. (in lapidosis et 

 graminosis montis Szemlöhegy supra Budám, leg. C. de Flatt); nr. 342. 

 A. intermedium (Hőst) P. B. forma arislatum (S a d 1.) (in declivibus dume- 

 tosis vallis Demirkapu prope pagum Izbóg, leg. Dr. A. de Degen et C. 

 de Flatt); nr. 343. A. hispidum (A s c h e r s. et G r a e b n.) Degen (in 

 lapidosis dumetosis vallis Lipótmezö ad Budapestinum, leg. Dr. A. de 

 Degen); nr. 344. A. arenicolum (A. Kern.) Degen (in collibus arenosis 

 praedii Rákos prope Puszta-Szent-Mihály, leg. Dr. A. de Degen; nr. 345. 

 A. trichophorum (Link) R i c h t. (in lapidosis et graminosis montis Szemlö- 

 hegy supra Budám, leg. C. de Flatt); nr. 340. A. trichophorum (L i n k) 

 R i c h t forma chaetophora N o b i s (in declivibus montis Rózsadomb ad 

 Budapestinum, leg. Dr. A. de Degen); nr. Ml. A.hanaticum (Heuff.) in 

 aréna mobili prope pagum Deliblat, leg. J. Wagner); nr. 348. A. crista- 

 tum (L.) B. et S c h. (in collibus arenosis insulae Csepel, leg. Dr. A. de 

 Degen); nr. 349. A. calvum (S c h u r) in collibus arenosis insulae Csepel 

 prope Budapestinum, leg. Dr. A. de Degen); nr. 350. A. ciliatum N o b i s 

 (in collibus arenosis insulae Csepel, leg. Dr. A. de D e g e n). 



SZAKOSZTÁLYI ÜGYEK. 



A növénytani szakosztály 1912. évi február hó 14-én tartott 173-ik 



ülésének jegyzökönyve. 



Elnök : Klein G y. Jegyző : M o e s z G. 



1. Tuzson J. „Újabb adatok a Celtis australis fejlődéstörténeti 

 növény földrajzához" ez. dolgozatát mutatja be, melyben első sorban azokkal 

 a magvakkal foglalkozik, melyeket M o e s z G. Brassóban, a Gespreng-hegy 

 praediluviális lerakodásában gyűjtött. Előadó kimutatja, hogy e magvak 

 mindenben megegyeznek a Celtis australis magvával. Ez, mint újabb adat, 

 sorakozik azokhoz, amelyek a Celtis génusznak Európa területén a harmad- 

 korban való elterjedtségét bizonyítják. 



Az ugyanonnan származó csontok Toula és Ehik Gy. dolgozatai 

 szerint steppelakó állatok csontjainak bizonyultak. Ebből következik, hogy 

 Magyarország területén, a pleistocaen előtt, a Celtis australis a steppe 

 növényszövetkezet tagja volt. Igazolást talál ez a Celtis australis m a 

 elterjedésében is, amennyiben a deliblati homokpusztának még ma is őshonos 

 növénye, mintegy folytatását és északi határát képezve a moesiai flóra 

 környék Celtis vegetácziójának. 



