106 M0E8Z G. 



felmerül annak a szükségessége, hogy a rendellenességek cso- 

 portosítását a gombák egész osztályára is kiterjesszük. Ennek az 

 általánosabb rendszerezésnek azután magában kell foglalnia a 

 következő csoportokat : 



I. A mycelium rendellenességei. 



II. A termőtest „ 



III. A stroma „ 



IV. Az ascus „ 



V. A spórák és konidiumok rendellenességei. 

 VI. A basidium és a sterigma 

 A rendellenességeknek ezen főbb csoportjaiból kívánok 

 néhány példát bemutatni, olyanokat, melyeket nagyobb részben 

 magam figyeltem meg. 



I. A mycelium rendellenessége. Erre vonatkozólag példának 

 említem a Penicillium crustacemn-ot, melyről L o e wj^ azt mondja, 

 hogy az egymásmellett levő myceliumfonalak sejtjei egymással 

 H-alakú összeköttetésbe léphetnek. Ezt az összeköttetést pseudo- 

 copulatio-nak nevezi. Megfigyelte ezt a jelenséget a Penicillium- 

 nál Brefeld'^ és Tuzson^ is. 



L e VT kísérleteiből azt következteti, hogy a myceliumfonalak 

 eme fúzióját a táplálóanyagokban való szűkölködés idézi elő. 



II. A termőtest rendellenességei közül mint igen feltűnő 

 jelenséget említem az ú. n. morchellaszerü képződéseket (auomalie 

 morchelloíde), melyeket az Agaricus {Clitocybe) ericetorum kalap- 

 jának felső felületén észleltem. (I. tábla, 1. és 2. kép.) Apró, 

 1 — 2 mm nagyságú, szemölcsalakú kinövések jelentek meg a 

 nevezett gomba kalapjának közepén. Míg a gomba felülete sima, 

 e kinövéseken parányi fibrillák láthatók. Feltűnő, hogy a kinö- 

 vések ránczosak és a ránczok felületét spórát termő hymenium 

 borítja. E szemölcsszerű kinövések alakja idővel módosul, a 

 mennyiben csúcsi részük kiszélesedik, végül valóságos parányi 

 kalapocskákká alakulnak, melyeknek hymeniumot viselő ránczai 

 felfelé néznek. A ránczok nem lemezszerüek és elhelyezésük 

 sem tiszta sugaras. A legnagyobb kalapocska átmérője 7 mm 

 volt. Ez az Agaricus [Clitocybe) ericetorum Budapesten, az állami 

 polg. iskolai tanítóképzőintézet üvegházában termett nagyobb 

 mennyiségben, kívülről behordott törmelék talajon, január havá- 

 ban. Az egyes egyének sűrűn, egymásmellett, csoportokban tör- 

 tek elő. Kalapjuk változatos alakú, többé-kevésbbé sugaras, 

 homorú. Középen a rendellenes kinövésekkel és fordított hely- 

 zetű apró kalapocskákkal a virág alakját juttatja eszünkbe. 



Az bizonyos, hogy e gomba morchellaszerü képződéseive 

 csak kevéssé hasonlít ahhoz a Cortinarius scutellatus -hoz, melyen 



^ E. Loew: Zur Entwickelungsgeschichte von Penicillium. (Pringsheim. 

 Jahrb. für wiss. Botanik. VII. 1869—1870. p. 472—510. Tab. XXXII. Fig. 3. 



* 0. Biefeld: Bot. Untersuchungen über Schimmelpilze II. Heft, 

 1874. p. 29. Taf. I. Fig. 4. 



=" T u z g n J. szóbeli közlése és rajza alapján. 



