112 MOESZ Q. 



A termőtest rendellenességei közé számítandó az az eset, 

 a mikor a termőtest a széthasadás állapotában van. Példát erre 

 az az Itliyphallus impudicus mutat, melyet E n d r e y E. észlelt 

 Ógyallán (5. kép). 



ni. A stroma rendellenessége. Az a Cordyceps capitata, 

 melyet F i 1 a r s z k y N. Iglófüreden talált (4. a ábra), arra vall, 

 hogy a stroma is szenvedhet rendellenes alakelváltozást. A leraj- 

 zolt példány stromája elszalagosodott. 



IV. Az ascus rendellenessége. Hogy az ascus is eltérhet 

 rendes alakjától, arra példát ad a 7. kép 4. ábrájában lerajzolt 

 kettős ascus, melyet egy barsmegyei (Velsécz) Dermatea carpinea 

 hymeniumában vettem észre. A rendesen kifejlődött ascus hossza 

 116—153 [JL. A kettős tömlő alsó ascusa 83 {i, felső ascusa 103 \y. 

 hosszú ; együttesen tehát hosszabbak, mint a rendesen fejlődött 

 egyszerű ascus legnagyobb hosszasága, a mi arra mutat, hogy 

 ez a rendellenes ascus nem egy tömlőből, hanem két tömlőnek 

 összenövéséből származhatott. 



V. A spórák és Iconidiumok rendellenességei. E csoport 

 rendellenességei már több példát nyújtanak. Különösen a rozsda- 

 gombák uredo- és teleutospórái azok, melyek gyakran térnek el 

 rendes alakjuktól. Számos adatot találunk Ed. F i s c h e r, ^ vala- 

 mint P. et H. Sydow^ munkáiban. A következő csoportosítás- 

 ban megkísérlem a rozsdagombák spóráinak rendellenességeit 

 áttekintés czéljából rendszerbe foglalni : 



1. Rendellenes a csiranyílások száma. 



Egy csiranyílás helyett kettő van az JJromyces thapsi 

 (6. 1. és 2. ábra) ; az JJromyces rumicis (6. 3. ábra) és a Puc- 

 cinia epilobii-Fleischeri (6, 4. ábra) teleutospóráinak. 



2. A spóra többhegyű. 



Ennek a rendellenességnek két alakját különböztethetjük 

 meg. Nevezetesen : a csúcson levő befűződés mélyre ható, vagy 

 csak a vastag exosporiumra szorítkozik. Az előbbi esetre példát 

 látunk az Uromyces thapsi (6. ő. ábra) és a Puccinia thlaspeos 

 (6. 6. ábra) teleutospóráinál, utóbbi esetet a Puccinia salviae 

 (6. ?. ábra) és a Puccinia longirostris (6. 8. ábra) tárja elénk. 



3. A spóra alakja torzult. 



A spórák alakja sokszor annyira eltér a rendestől, hogy 

 annak jellemző tulajdonságait is elveszíti. Az eltorzulás néha 

 igen különös alakokat hoz létre. A sok közül csak néhány pél- 

 dát említek : a Puccinia chrysanthemi (6 9. ábra) és a Puccinia 

 oblongata (6. 12. ábra) uredospórái, a Puccinia lampsanae (6. 

 10., 13 — lő. ábra), a Phragmidium ruhi (6. 11. és 16. ábra) és 

 a Phragmidium fusiforme (6 17. ábra) teleutospórái. 



4. A harántfalképződés hiányos. 



^ Ed. F i s c h e r : Die Uredineen der Schweiz. 1904. 

 ' P. et H. S y d w : Monographia Uredinearum. 



