140 IRODALMI ISMERTETŐ 



I. Arktikus és szubarktikus zóna. 



1. Arktikus régió. Ez feloszlik három kerületre (district), ú. ni. 

 A) grönlandi, B) k.-amerikai és C) ny. -amerikai kerületre. 



A) A grönlandi kerület magában foglalja Grönlandot, 

 melynek florisztikai jellemzésére Harshberger csupán azt emeli 

 ki, hogy arktikus K. -Északamerika flórájában számos oly növény 

 szerepel, a mely Grönlandban hiányzik, ilyenek : 



Astragalus alpinus L., Oxytropis campestris DC, 0. uralensis 

 DC., 0. nigrescens Fis eh., Sieversia Rossii R. Br., Arenaria phy- 

 sodes Fisch., Stellaria crassifoUa Ehrh., Parrya arctica R. Br., 

 Caliha palustris L., Saxifraga hieracifoUa W. et K., S. virginiensis 

 Michx., Androsace septentrionalis L., A. chimaejasme Hőst, Pedi- 

 cularis capitata Adams, Ny.-Grönl. csak 76—83° é. sz. között, 

 P. versicolor W a h 1., Phlox sibirica L., Kalmia glauca A i t., Achillea 

 ptarmica L., Artemisia vulgáris L., Aster salsuginosus Hook., 

 Chrysanthemum arcticum L., Crepis nana Rich., Saussurea alpina 

 DC, Setiecio frigidus Less., S. palustris Hook., S. pulchellus DC, 

 SoHdago virga-aurea L., Nardosmia capitata, Valeriána capitata Pali, 

 SaJ ix pJilebophylla Ander., Deschampsia caespitosa Beauv., Elymus 

 mollis Trin., Glyceria fluitaiis R. Br., Hierochloe pauciflora R. 

 Brown, Pleuropogon Sabinii R. Br., Ny.-Grönl. csak 76 — 78° é. 

 sz. között. 



B) A keletamerikai arktikus kerületre vonatko- 

 zólag a Douglasia arctica és a Pleuropogon Sabinii van mint olyan 

 kiemelve, a mely kizárólag ott fordul elö, különben a grönlandi kerü- 

 lettel szemben jellemzik az előbb felsorolt növényfajok. 



C) A nyugatamerikai arktikus kerület sajátos növé- 

 nyei : Braya pilosa, Boykinia Richardsonii, Artemisia androsacea, Saus- 

 surea alpina, Salix glaciális. Általában gazdagabb európai és ázsiai alakok- 

 ban és a mérsékelt öv növényei ide inkább elhatolnak, mint az Északamerika 

 zordonabb keleti arktikus kerületébe. Az alaszkai tundra terület fon- 

 tosabb növényei : Cassiope tetragona, Andromeda polifolia, Yacci- 

 nium vitis idaea, Arctous alpina, Ledum palustre, Artemisia arctica, 

 Rubus chamaemorus, B. arcticus, Betula nana, Alnus sinuata, Loise- 

 leuria procumbens, Nardosmia frigida, melyek a tundráknak egyedek- 

 ben eléggé gazdag, de nagyrészt igénytelen zuzmókból álló növény- 

 takaróját némileg változatossá teszik. 



2. Szubarktikus erdőrégió. A Labrador félsziget nagy részét 

 magába foglalva húzódik ez a régió a Hudson-öböltöl délre a Mackenzie 

 folyó medenczéjébe, hogy az Alaszka félszigetbe már csak a Yukon folyó 

 és mellékfolyóinak mélyedéseibe ágazzon be. Északi határa, mely több 

 helyen egybe esik a Larix atnericana északi elterjedési határával, az 

 Alaszka félsziget felé hova tovább északabbra kanyarodik, jeléül annak, 

 hogy keleten a Hudson-öböl jégtömegei lehűtik a környezetet s a sub- 

 arktikus határt is leszorítják. Itt a tundra mintegy az 58° széles- 

 ségig s a Labrador félsziget partvidékén, valamint Újfundlandban 

 mintegy a 47° északi szélességig behatol, holott a Mackenzie meden- 



