IRODALMI ISMERTETŐ Í43 



Atriplex patula, Salicornia herbacea, S. mucronata, Suaeda lineáris, 

 Spergularia borealis, S. marina, Glaux maritima, Statice limoniuni, 

 Sabbatia stellaris, Gerardia maritima, Plantago maritima, Iva frU- 

 tescens, Pluchea camphorata, Aster subulatus, A. tenuifolius. 



A tengerpartokon : Ammophila arenaria, Carex silicea, Smila^ 

 cina stellata, Salsola káli, Arenaria peploides, Spergularia marina, 

 Cakile amer.cana, Eosa liicida, Lathyrus maritimus, Viola adunca, 

 Ligusticum scoticum, Mertensia maritima, Plantago marit ima, Soli- 

 dago sempervirens, Anaphalis margaritacea. 



Alpesi elemek a Mt. Katahdin-on : Abies balsaniea, Jiiniperus 

 rommunis, Hierochloé alpina, Cnna pendula, Deschampsia atropur- 

 purca, Eriophormn alpinum, Carex atrata, C. arctata, C. flava, 

 Salix argyrocarpa, S. uva-ursi, S. herbacea, Stellaria borealis, Are- 

 naria groenlantlica, Gardamine hellidifolia, Ribes lacustre, Epilobium 

 anagalldifolium, Comus canadensis, Rhododendron lapponicum, Cas- 

 siope Jnjpnoides^ Campanula rotundifolia, Arnica Chamissonis, Pre- 

 nanthes nana. 



Dünaformáczió Michiganben : Juniperus sabina, J. communis, 

 Ammophila arenaria, Agropyrum dasystachyum, Elymus canadensis, 

 Calamagrostis longifolia, Poa compressa, Andropogon scoparius, Salix 

 adenophylla, S. glaucophylla, Popidus monilifera, P. balsamifera, Pru- 

 nus pumila, Hudsonia tomcntosa, Comus stolonifera, Arctostaphylos 

 uva-ursi, Gaplussacia resinosa. 



E teriiletek Középeurópánál valamivel délebbre fekszenek és 

 daczára ennek flórájuk a hideg légáramok folytán északibb jellegíí. 

 A Washington-hegyen az erdööv már 1220 m magasságban eléri 

 határát, hogy ezenfelül eltörpült Picea nigra és Alnus viridis bozót 

 következzék. Az Adirondack hegységben, az erdő magasabb fekvésű 

 részeit főleg Picca nibra és Sorbus americana alkotják és 1500 m 

 magasságban kezdődnek a Kalmia-s és Lcdum-os lápok s a Dia- 

 pensia lapponica gyönyörű gyepvánkosai. — A michiganbeli dünákon 

 is feltűnő az északi elem, pl. Arctostaphylos uva-ursi és még inkább 

 arktikus-alpesi jellegű, pl. a new-brunswicki lápok flórája (Ref.), 



„Az Atlantic-Gulf Coastal régió", mely az Appalach-rendszer 

 keleti és nyugati lejtőit s a kapcsolatos partvidéket foglalja össze ; 

 délen a tropikus övvel határos, túlnyomóan szubtropikus xerophyták- 

 tól van jellemezve, még pedig ilyenek a ^pine 6arre»"-eken kívül a 

 dünák s a partvidéki sós területek. 



A parti formáczió növényei az északi pine barren strand 

 kerületben részben (a Chesapeake öböltől északra) : északon a 

 Pinus rigida- s délebbre a lombos fáktól jellemzett „pine barren^ 

 formáczió borítja nagy részét, és különösen délen Cenchrus tribuloides, 

 Ammophila arenaria, Myrica carolinensis, Salsola káli, Atriplex 

 arenaria, Sesuvium maritimum, Arenaria peploides, Cakile maritima, 

 Phaseolus helvolus, Lathyrus maritimus, Euphorbia polygonifolia, 

 Rhus radicans, Hudsonia tomentosa, Oenothera humifusa, Gerardia 



^ „Barren" alatt kevéssé termékeny vagy terméketlen területet értenek. 



