IRODALMI ISMERTETŐ 145 



A parti formáczióban jellemzők : Ipomoea pes-caprae, Sesuvium 

 portulacastrtim, GaJcile maritima^ Iva imbricata, Suaeda lineáris, Sali- 

 cornia amhigua^ Heliotropium curassavicum^ stb. 



A kissé emelkedett parti síkságon : Pinus palustris, P. caribaea, 

 P. taeda, Bhynchospora pJumosa, Rh. pusilla, Mh. cymosa, Cohresia 

 odorata, Juncus Elliottii, J. marginatus, Andropogon Mohrii, Paspa- 

 lum prnecox^ Rotthoellia corriigata. 



A számos formáczió közül jelentőségteljes a texasi lomberdőké : 

 Populus moniliftra, Quercus Michuuxii, Q. macrocarpa^ Q. li/rata, 

 Q. álba, Q. pagod<iefolia, Q. texana. Q, pliellos, Q. oquatica, Fraxi- 

 nus amcricana, Liquidambar styraciflua, N/jssa silvatica, N. aquatica, 

 Carya olivaeformis, C. álba, Platanus occidentalis, Tilia americana, 

 Acer saccharinum, Ostrya virginiana^ Carpinus caroliniana^ Maciura 

 aurantiaca, Jughins nigra. 



Az Arkansas — Louisiana kerületben nevezetes a 

 Pinus palustris hiánya, mit a P. mitis pótol. Különben e kerület 

 alluviális területein helyenként teljesen hiányzanak a fenyők. A leg- 

 jelentékenyebb lombos fák itt : Platanus occidentalis, Liriodendron 

 tulipifera, Carya olivaeformis, G. álba, Quercus macrocarpa, Q. coc- 

 cinea, Fraxinus americana, Liquidambar styraciflua, Juglans nigra, 

 TJlmus americana, Gleditschia triacanthos, Populus monilifera, Fagus 

 americana. 



Ezután a munka az Atlanti partvidéknek előbb ismertetett terü- 

 letével határos Appalaeh-hegyrendszer területét egész az Ozark magas- 

 latokig egy régióba foglalva tárgyalja. Ez a terület igazi hazája az 

 északamerikai lombhullató fafajoknak, habár a hegylánczokon s elszórva 

 a síkságokon fenyők is élnek, mint Pinus strobus és Picea nigra. 



Ezek az erdők bámulatos gazdagok fajokban. Délkeleti Pennsyl- 

 vaniában (Piedmont kerület) legfontosabbak : Juglans nigra, J. 

 cinerea, Carya álba, C. porcina, C. microcarpa, Ostrya virginiana, 

 Fagus americana, Gastanea dentata, Quercus rubra, Q. álba, Q. coccinea, 

 Q. prinus^ Q. falcata, Celtis occidentalis, TJlmus americana, Lirio- 

 dendron tulipifera, Liquidambar styraciflua, Platanus occidentalis., 

 Prunus pennsylvanica, Acer sacchartim, A. rubrum, Diospyros virgi- 

 niana, Fraxinus americana, és jelentékeny elemei ezeknek az erdők- 

 nek a következő liánok : Vitis cordifolia., V. labrusca, V. aestivalis, 

 V. riparia, Parthenocissus quinquefolius, Rhus radicans és Smilax fajok. 



Észak-Karolina lombos fái nagyrészt egyezők az előbb felsorolt 

 pennsylvaniaiakkal, fontosak : Quercus obtusiloba, Q. tinctoria. Q. álba, 

 Q. falcata, Q. coccinea, Q. prinus, Carya tomentosa, G. porcina, 

 Oxydendrum arboreum. 



Ezen az erdős területen a következő füvek említendők : Botry- 

 chium virginianum, Adiantum pedatum, Asplenium ebeneum. Polysti- 

 chum acrost/choides, Poa brevifolia, Garex laxiflora, Tradcscantia 

 montana, TJvularia perfoliata, U. puberula, Smilacina racemosa, 

 Polygonatum biflorum, Medeola virginica, Dioscorea villosa, Silene 

 stellata, Gimicifuga racemosa, Xantorrhiza apii fólia, Anemone ihalic- 

 troides, Dentaria laciniata, Heuchera americana. Geránium maculatam, 



