152 IRODALMI ISMERTETŐ 



Cercocarpus parvifolius, Prunus demissa, P. suhcordata, Acer macro- 

 phyllum, Ehamnus Purshiana, Cornus Nuttallii, Arhutus Menziesii. 

 Legnevezetesebb fája azonban ennek az övnek a Sequoia gigantea, 

 a mely az American River és a Deer Creek forrása közötti (260 

 mértföld) területen 1700 és 2700 m t. f. magasság között él; 100 m 

 magasságot, 7 — 10 m törzsátmérőt és talán 5000 éves kort is elér. 

 Ettől a területtől délre is előfordul még, és pedig a Sierra Nevada 

 pleisztoczénkori jégáraitól érintett területek azok, a melyek a jégtől 

 mentes területek Sequoia- erdőségeit egymástól elválasztják. — Fontos 

 fafaj e területeken az Ahies shnstensis is. Az alhavasi tájakon fon- 

 tosak a Pinus ponderosa, P. Lambertiana és Sequoia gigantea ; 

 2000 — 3000 m között a P. Murrayana s vele a Tbuga Pattoniana 

 (az erdő 50''/(^-a). Ritkább a Pinus monticola. Kopár sziklákon fel- 

 tűnik a Piuus albicaulis s a Juniperus occidentalis. (A Sierra Nevada 

 alpesi flóráját 1. előbb a 149. oldalon). 



III. Szubtropikus zóna. 



Egyetlen szekcziója a ^mexikói szubtropikus szekczió és 

 hegyi régiók."' Ennek öt régiója közül a sonorai sivatag (Alsó- 

 Kaliforniával), valamint a fennsíkon a Chihuabua-sivatag, a Great Basin 

 mérsékelt övi sivatagi flóráját szubtropikus sivatagi vegetáczióval váltja 

 fel, melyen Opuntia, Gereus, Mamilliria, Fxhinocnctu^, Yucca. Larrea 

 és tövises hüvelyesek fajai a jellemzők, a nyirkosab helyeken pedig 

 a Sabaieae-\iQz tartozó, s így tulajdonképen délamerikai pálmák tűn- 

 nek fel, melyek azonban emezektől elszakadt endemikus alakok. Ezek 

 közül sorolja fel és részben ábrázolja is Harshberger: Dasyli- 

 rion acrotrichum, D. texanum, Yucca TrecuJeana, Y. macrocarpa, 

 Agavé heteracantha, Beschorneria yuccoides, Opuntiák, Cephaloeereus 

 senilis, Cereus giganteus, C. pecten aboriginum, C. geometrizans^ 

 Echinocereus FendJeri, Mamillaria barbata, Mimosa, CaesaJpinia, 

 Parkinsonia microphylla, P. Torreyana, Larrea mexicana, Ephedra 

 trifurca, Acacia Greggii, Fouquiera splendens, Lycium Fremontii és 

 a Sabal-féle pálmák közül a Wasliingtonia [Pritcliardia) sonorae és 

 Erythea arctuata. 



Ezekhez csatlakozik a szubtropikus és tropikus öv számos faja, 

 melyekre azonban nem terjeszkedhetem ki. 



A szubtropikus övben levő hegyvidékek, mint : a Nyugati és a 

 Keleti Sierra Madre s délen az Egyesült Kordillera-régió fenyő- 

 és lombos erdőktől borítvák, a völgyekben pedig Amaryllis, Agavé és 

 Helianthus, Salvia, Bambusa s más génuszok fajaitól alkotott „park- 

 formáczió". Az erdőségek fafajai részben északiak, mint: Pseudotsuga 

 Douglasii, Abies concolor, Pinus ponderosa, P. arizonica, Juniperus 

 virginiana, J. occidentalis, Cupressus arizotiica, Populus tremuloides , 

 P. Fremontii stb., részben pedig délibb elemek keverednek közéjük, 

 mint Acacia, Sapindus, Parkinsonia fajok, valamint Opuniiák s Cereu- 

 sok. A keleti Sierra Madre-hegység régiójában fontos a Pinus cembroi- 

 des, Quercus undulata, Arbutus xalapensis, Carya olivaeformis, C. 



