154 IRODALMI ISMERTETŐ 



szigetcsoportnak más és más a flórája. Legeredetibb az Antilláké, a 

 mely az egykori Antilla-kontinens reliktumait is tartalmazza. A Bahama 

 és a Bermuda-szigetek flórája ezzel szemben bevándorolt flóra. Az 

 Antillák flóráját különben hegységeik és folyórendszerük is elütövé 

 teszik az utóbbi szigetekétől, melyek alacsonyabbak, meszesek, szá- 

 razabbak. A Nagy Antillák flórája a trópusi esős vidéki erdők bujasá- 

 gát mutatja, ellenben a Bahama-szigeteken xerophyta vegetáczió van, 

 s a fás formácziók bozótszerüek ; az igazi erdő ritka. A trópusi nagy 

 erdőterületeken gyakori a Sivieieniu mahagóni és Cedrela odorata, 

 különféle liánákkal áthatolhatatlan sűrűséget alkotnak. Ezeken kívül 

 Clusia, Ficus, Cecropia, Plunüeria, BilU>ergia. Bromeliálc. OicJddeák 

 a fontosabb flóraelemek. Jamaika szigetén a trópusi erdőknek dús 

 harasztflórájában jellemző a Cyathea, Alsophila, Hemitelia, Marattia, 

 Danuea és számos Schyzaeacea. Gyönyörűek a Ceiha pentandra sűrű- 

 ségek, melyben az ágakat epifita orchideák lepik el. A raangrove- 

 formácziók mindenfelé hasonlóak, melyekben Eltisophora niangle. Avi- 

 cennia niiida, Conocarpus crectus, Lagunculuria racemosa a kiváló 

 elemek. 



A Bahama-régió pine barren-eiben : Sabal palnutto és Pínus 

 carihaea. A bozótosokban: Bumelia loranthifoHa, Coccoloba laurifoUa, 

 Zanthoxyhim pterota, Bursera simaruha, Acada choriophyUa, Haema- 

 toxylon campechianum és két liána : a Gouania domingensis és Par- 

 thenocissus quinquefolius. 



A Florida félsziget csúcsára eső részében e tropikus övnek 

 jellemző a parti flórában a dünákon : Sesuvium portuJacastrum, Iva 

 imbricata, CaJcile maritima, Panicum amarum és TJniola paniculata 

 (homokkötöfü). A parti mangrove-formáczión belül kezdődik a mocsaras 

 helyeken a „Cypress Swamp"-formáczió, melyben a Taxodium disti- 

 clium (mocsári cziprus) itt éri el délkeleti elterjedési határát. 



Euesei Dorner Béla, Kaszáló és legelöjavítás. 300 szöveg- 

 ábrával és 1 térképpel. Budapest, „Pátria" irodalmi vállalat és 

 nyomdai részvénytársaság 1912. 8^. I — II. és 1 — 437. oldal. 



A szerző terjedelmes könyvével előszavában kifejtett nézete 

 szerint olyan modern szakmunkát kíván a magyar gazdaközönség 

 kezébe adni, a melylyel megismertetni óhajtja a külföldön újabban 

 nagyon fellendült „zöldgazdálkodást" . Az előszóból ki kell emelnem 

 azt a kijelentést, hogy a szerző munkájában „az egyes tételeknél 

 megfontoltan járt el, mert komoly igyekezete volt az, hogy az elmon- 

 dottak megbízhatók és hűek legyenek". 



Hogy szerző emez elvének mennyiben szerzett érvényt munká- 

 jában, kitűnik különösen az első, „A mezőség növényzete" czímü feje- 

 zetből, a melylyel egyedül óhajtok foglalkozni, mert ez botanikai 

 fejezet és mert kötelességemnek tartom a magyar irodalommal szem- 

 ben, hogy e mű botanikai fejezetét kellő értékében mutassam be. 



Helyesen említi a szerző, hogy „botanikai ismeretek nélkül 

 nemcsak nem boldogulunk a helyes „zöldgazdaságban" , de talán érzé- 



