186 BLATTNY TIBOR 



A Kárpátok növény földrajzi viszonyainak összefoglaló képét 

 Pax adta elöl emiitett munkájának két kötetében. Az L kötetet 

 Staub, a II. kötet tartalmát T u z s o n méltatta. Természetes, 

 hogy aligha van ily irányú munka, melyben tévedések elő ne 

 fordulnának. Ezek egyikére- másikára többen rámutattak. Csakis 

 ideális szándék vezet, a mikor Pax értékes müvének oly részeit, 

 melyek a valóságot nem teljesen födik, avagy, ha a szerző véle- 

 ményét egy figyelmen kívül ha'íyott vagy nem ismert körülmény, 

 forrásmunkák valótlannak bizonyult adata alapján alkotta meg, 

 oly tények felsorolásával egészítsem ki, vagy igazítsam helyre, 

 a melyeket erdészeti növényföldrajzi kutatásaink és saját vizs- 

 gálataim alapján helyeseknek vagy valószínüeknek tartok. 



I. k. 104. 1. — „Weit wichtiger aber ist die Tatsache, dass 

 das Niveau von 6 — 700 m im Westen und die ihm entsprechende 

 Höhe von durchschnittlich 850 m im siebenbürgischen Hochland 

 auch die vertikale Begrenzuug für eine Anzahl Holzgewáchse 

 bedeutet: in erster Linie der Eiche, mit welcher die Linde, Esche 

 und der Spitzahorn sich verbinden, in zweiter Linie auch der 

 Kiefer und der Hainbnche." 



Igaz ugyan, hogy a tölgy {Quercus sessiliflora Salisb.) a 

 Kárpátok nyugati részeiben jóval alacsonyabb szintekben él, 

 mint a keleti és déli területeken, ez a különbség azonban nem 

 tesz ki 150 — 250 métert, hanem mintegy 120-2A. Ezt az ered- 

 ményt a következő adatokkal igazolom: 



A Quercus sessiliflora átlagos felső határa (faaiak): 



a) nyugati j az Északnyugati Kárpátokban 680 m ) ^.^ 



rész ) a Közép-Kárpátokban 800 m ) *** 



,' az Északkeleti Kárpátokban 760 m \ 



ys 7..;.^- \ a Keleti Kárpátokban 940 m / 



rész \ ^ ^^^ Kárpátokban 990 m J S60 w 



) a Délmagyarországi Hegyvidéken .... 730 m \ 



\ a Bihar Hegységben 860 m ) 



Ezek a határértékek nem azonosíthatók sem a hárs (Tilia 

 ulmifolia), sem a kőris és korai juhar felső tenyészeti határával, 

 legkevésbbé pedig az erdei fenyö-éxel. A közönséges gyertyán 

 magassági elterjedése eléggé simul a tölgyéhez. Lássuk a szám- 

 eredményeket, de hegyvidékek szerinti részletezés nélkül: 



a Tilia ulmifolia átlagos felső határa 

 a) a nyugati részben 815 m 

 h) a keleti részben 880 m; 



a Fraxinus excelsior L. átlagos felső határa 

 a) a nyugati részben 900 m 

 h) a keleti részben 1050 m; 



az Acer platanoides L. átlagos felső határa (faaiak) 



a) a nyugati részben .950 m 

 l) a keleti részben 1070 m; 



