MEGJEGYZÉSEK PAX „GRUNDZÜGE DER PFLANZENVERBREITUNg"-HEZ 187 



a Pinus silvestris L. szórványos előfordulásának (faalak) átlagos 



felső határa 



a) a nyugati részben 1050 m 

 i) a keleti részben 1270 m; 



a Carpinus betulus L, átlagos felső határa {faalak) 



a) a nyugati részben 680 m 

 h) a keleti részben 820 m. 



A nyugati és keleti rész határértéke közti különbség e 

 hat fafajnál átlag 140 m s nagy általánosságban kb. 150 m-re 

 tehető. A Picea excelsa felső erdőhatáránál például ez az érték 

 160 m, a blikknél 130 m stb. 



I. k. lOÍ 1. — Talmacsel (Kistalmács) mellett bokros 

 növésű fekete fenyőt Pax nem láthatott, mert itt csak a Pinus 

 silvestris fordul elő s köztudomású, hogy a fekete fenyő Magyar- 

 ország területén csak Krassószörény vm -ben (a Domugleden és 

 Szinice [= Szvinica] környékén) őshonos. 



I. k. 104. 1. — Hogy a tölgyek közül a hegységben leg- 

 magasabbra emelkedik a Quercus sessiliilora, ez helyes, de nem 

 áll, hogy a Qu. rohur marad vissza legjobban, mert a tölgyek 

 átlagos felső tenyészeti határa (faalak) a Kárpátok hegyrend- 

 szerének magyarországi részein: 



Quercus sessiliflora S a 1 i s b 820 m 



Quercus cerris L 650 m 



Quercus robur L 640 m 



Quercus lanuginosa L a m 560 m 



Quercus conferta Kit 470 m. 



I. k. 114 — 115. 1. — Téves az az állítás, mintha a Kár- 

 pátokban az erdei fenyő az alacsony dombvidék jellegzetes fája 

 volna, hiszen ily alacsony termőhelyeken csupán telepítve látjuk. 

 A Kárpátok nyugati részének az Alföld felé eső kiágazásait koránt- 

 sem szegélyezi s hogy a hegység belsejébe a mély völgyek 

 mentén elvétve hatol fel, tarthatatlan állítás. Nálunk az erdei 

 fenyő az elöhegységben ritkán van eredeti termőhelyén, azonban 

 a Magas-Tátrában, az Alacsony-Tátra északi és keleti területén 

 s az ezzel érintkező Gömör-Szepesi Érczhegységben és a Nagy- 

 Fátra északi részén (valamennyi magashegység) — éppen a magas 

 termőhely ekeyi — kétségen felül eredeti megtelepedés; a Magas- 

 Fátra törpefenyőrégiójában pedig nem erdőtelepítésből kifolyólag 

 hatolt fel, mint Pax hinni szeretné. 



I. k. 116. 1. — A tölgyek magassági határára nézve lásd 

 a 104. lapra vonatkozó helyreigazítást. 



I. k. 117. !. — A Syringa Josikaea előfordulására nézve a 

 következő pótlás válik szükségessé: a felsorolt máramarosi és 

 ungmegyei termőhelyeket a beregi (vicsavölgyi és latorczavölgyi) 

 lelőhelyek kapcsolják egymással össze s ekként ezek kevéssé 

 elszigeteltek. Bihar-hegységi előfordulása Bihar, Kolozs és Torda- 



