222 SZAKOSZTÁLYI ÜÖYBK 



T u z 8 n J. hozzászólása bennfoglaltatik a „ Válasz az előbbi czikkre' 

 ez. czikkben (L. 204. old.). 



Jávorka S. az előadó Wagner J. álláspontjához csatlakozik. 

 Szokatlannak tartja, hogy a geografiailag élesen elhatárolt elterjedéssel bíró 

 szisztematikai egységeket formákká degradállak. 



2. T u z 8 o n J. Növény földrajzi megjegyzések ez. előadásában „Magyar- 

 ország fejlődéstörténeti növényföldrajzának főbb vonásai' ez. dolgozatával 

 kapcsolatos növényföldrajzi kérdésekkel foglalkozik és az egyes részleteknél 

 válaszol D e g e n Á. bírálatára. (Lásd a 207. old.). 



Wagner J. hozzászólván az előadáshoz, kijelenti, hogy az előadó 

 két elméletét nem teheti magáévá. Az egyik elmélet szerint az orosz eteppe- 

 növények nyugatról vagy délnyugatról, tehát hazánkból és hazánkon keresz- 

 tül vándoroltak keletre, a mi a ma általánosan elfogadott elméletnek éppen 

 az ellenkezője. A másik elmélet szerint a Prut- vonal növény geográfiai 

 választóvonal. Különösen érdekelte az előadónak felfogása az Artemisia 

 latifolia elterjedéséről. Semmivel sem látja bebizonyitottnak, hogy ez a 

 növény nyugatról, délnyugatról vándorolt volna be hozzánk és innen Orosz- 

 ország keleti részébe, a hol nagyobb mennyiségben terem. 



A mi a Prut választóvonalat illeti, felfogása az, hogy a Prut folyó, 

 részben azért, mert kis folyó, részben azért, mert jelentéktelen dombvidéken 

 folyik keresztül, nem lehet növénygeografiai határvonal. A Prutba hullott 

 magvak kivetődnek a túlsó parton. Az életfeltételek pedig a Prut mindkét 

 oldalán azonosak. A természetes határvonal a Kárpátok hegyláncza. 



Lengyel Géza csatlakozik ahhoz a más helyen kifejezett nézet- 

 hez, mely kifogásolja a hazánk területéről eltűnt oligocénkori génuszok 

 előadó által összeállított sorozatában a Castanea, Vitis, Celtis, Ilex és 

 Smilax beállítását. A Castanea és a Vitis otthonossága vitatható, de azt az 

 állítást, hogy a Celtis, Ilex és Smilax eltűnt volna a mai flórából, nem lehet 

 bizonyítani, mert hazánk területén megvannak. 



Az előadó kifogásolja, hogy Kerner felsorolásában az Alföld 

 jellemző növényeinek egész sora hiányzik. Felszólaló erre vonatkozólag 

 megjegyzi, hogy a kifogásoltak közül pl. úgy az Astragalus excapus, mint 

 a Festuca vaginata megvan már Kerner nél is, szintúgy megvannak az 

 előadó által hiányzónak vélt Alföldi halophyták is, melyek sorában Kerner 

 több olyan igen jellemző fajt is felsorol, melyet előadó nem említ, (pl. 

 Lepidium crassifolium, Cyperus pannonicus). 



Az előadó a csernozjom steppék növényei között említi a Vicia pictát, 

 mint olyant, mely nálunk nem fordul elő, holott Jász-Nagykun-Szolnok, 

 Hajdú- és Csanád megye számos helyéről ismeretes. 



A kalmük steppék nálunk hiányzó fajaira vonatkozólag felszólaló nem 

 fogadhatja el az előadónak azt az állítását, hogy a Linaria odora, mely 

 Poroszország legészakibb részéből, s a Dianthus leptopetalus, mely a 

 Fekete-tenger vidékéről ismeretes, „Európa déli és nyugati részén el van 

 terjedve". Ezt az utóbbi állítást a Phlomis pimgens-vQ s a Hypecoum 

 caucasicum-rií sem lehet elfogadni, hanem csak a Phlomis herba-venti és 

 Hypecoum pendulum-ra. vonatkoztatva. 



Előadó a Prut folyót jelölte meg mint fontos növénygeografiai 

 válaszvonalat, melynek mentén számos növény éri el nyugat felé elterjedési 



