2 ELNÖKI MEGNYITÓ, SZAKOSZTÁLYUNK SZÁZADIK ÜLÉSE ALKALMÁBÓL. 



tani tanszéknek a rendszeresítésével a növénytan ügye nagy lépéssel haladt 

 előbbre. Három egyetemi tanszéken hangzott immár el a »scientia amabilis« 

 igéje, új munkásokat és híveket szerezve a növénytannak. Voltak ugyan 

 akkor is az országban lelkes férfiak, a kik növénytani munkálkodást fejtettek 

 ki, és ezek között kivált a nagyérdemű Hazslinszky Frigyes-t kell 

 említenem, kinek hatására nemcsak Jurányi, hanem még mások is a 

 növénytan szolgálatába szegődtek ; de azért mégis az Egyetemek hatásának 

 eredményeként kell jeleznem azt, hogy évről-évre gyarapodott a növénjiannal 

 előszeretettel foglalkozók száma. 



Itt a fővárosban eleinte csak kevesen voltunk és közöttünk a személyes 

 érintkezés és tudományos eszmecsere csak ritkán volt meg. Még leginkább 

 a Természettudományi Társulat választmányi és bizottsági ülései voltak 

 azok a helyek, a hol az egyszakbeliek találkozhattak és a szakjukat érdeklő 

 kérdéseket megbeszélték és megvitatták. Tudományos intézményeink fejlesz- 

 tésével lassanként úgy az országban általában, mint kivált itt a fővárosban a 

 hivatásszerű botanikusok száma mindinkább gyarapodott. A két Egyetemen, 

 a Nemzeti Múzeum növénytani osztályában, a m. kir. Vetőmagvizsgáló-Állo- 

 máson, a m. kir. Szőlészeti és Ampelológiai Intézetben, a m. kir. Kertészeti 

 Tanintézetben, a középiskolákban és a szakiskolákban most már nagy számban 

 találjuk a növénytannal foglalkozó szakférfiakat, a kikhez csatlakoznak azok, 

 a kik egyéb foglalkozásuk mellett is előszeretettel vonzódnak a növénytanhoz. 

 Tudományszakunk híveinek a székes-fővárosban való ilyetén gyarapodása 

 csakhamar fölvetette a társulás eszméjét is. Többszöri sikertelen próbálkozás 

 után végre ez is teljesült és pedig olyan módon, hogy a kir. m. Természet- 

 tudományi Társulat választmánya 1 1 o s v a y Lajos javaslatára a szakosztályok 

 alakításának a tervét elfogadta. A növénytani szakosztály 1891. évi november U-ikén 

 alakult meg és ugyanebben az évben deczember 9-ikén tartotta meg első ülését. 

 Ezzel meg volt adva az alkalom a botanikusok időnként való találkozására 

 és együttes munkálkodására. Régi óhaj teljesült ezzel, melynek jogosultságát, 

 úgy hiszem, szakosztályunk eddigi működése tökéletesen igazolta. E működés a 

 további haladás alapját is megvetette és ennek a haladásnak a kiinduló pontja az 

 1902-ik év óta Társulatunk anyagi támogatásával megindult »Növénytani Köz- 

 lemények*, szakosztályunk külön folyóirata. Eddig két évfolyama jelent meg 

 folyóiratunknak, mely .S c h i 1 b e r s z k y Károly buzgó és körültekintő 

 szerkesztésében már eddig is, úgy külalakjára, mint tartalmára nézve a szak- 

 osztályi tagok osztatlan tetszését és elismerését érdemelte ki, a melynek szellemi 

 továbbfejlesztése úgy a szerkesztőségnek, valamint mindnyájunknak fő feladata 

 leend. Folyóiratunk megindítása óta tudjuk csak, hogy hányan vannak tulaj- 

 donképpen, a kik ügyünket pártolják és támogatják. Folyóiratunk előfizetőinek 

 a száma ugyanis eddig 372-re emelkedett. Olyan szám ez, melyet » Közlemén j^einks 

 megindításakor elérhetni egyáltalában nem reméltünk. 



Tagjaink tekintélyes számának megfelelőleg szakosztályi életünk eléggé 

 mozgalmas és eredményteljes volt, a mennyiben a fennállásunk óta lefolyt 

 üléseken 60 előadó összesen 325 kisebb-nagyobb előadást tartott, vagy elő- 

 terjesztést tett és a lefolyt 13 év alatt előbb a »Pótfüzetek«ben, majd a 



