UüLLüS lASZLü »MAGYAR0RSZÁG GASTKRüMYCESKl* . 9 



(synonymok) összeállításában lehető teljességre törekedjék. Hollós munká- 

 jának éppen azért ez egyik jellemző és előnyös vonása, a mennyiben e 

 mellett meg az okossággal és jó ízléssel megállapítható elsőbbséget igyekszik 

 elérni. Ebből és a fajok variálásának fölismeréséből az következik, hogy nagy 

 mértékben kellett alkalmaznia a csak nevekben szerepelő fajok összevonását, 

 a mi bizonyára érzékenyen fogja érinteni azokat, a kik a kutatás legfőbb 

 czélját az új fajok, — helyesebben az új nevek — megteremtésében látják. 

 Eljárását azonban nemcsak szavakkal igyekezik igazolni, hanem a munká- 

 jához mellékelt képekkel is, melyek azután minden kétséget kizárnak. 



Munkájából kizárta a Hymenogaslfr-eket, »mert ez idő szerint hazánk- 

 ban még olyan keveset tudott találni, hogy összefoglalásukat korainak tartja*. 

 vSzándéka azonban ezeket később a l^itber-ekkel együtt külön monográfiában 

 közre adni, a mit örömmel vehet tudomásul szakunk minden híve. 



Külön fejezetben ismerteti a Gasterontyces-ek gyűjtésének a módját, külö- 

 nösen rámutatva a fajoknak talaj szerint való eloszlására és így némiképpen a 

 földrajzi elterjedésükre. Vannak ugyanis fajok, melyek kizárólag Alföldünk 

 homokján teremnek, pl. Monlagnites radiosiis, Geastcr hiingariciis, Disciseda 

 Debreceniensis stb. ; vannak fajok, melyeket csakis a hegyvidéken találni, de 

 vannak olyan fajok is, melyek a hegyvidéken és az Alföldön homokján is 

 egyaránt megteremnek. 



Jellemző, hogy a szikes legelőkön kevés faj terem ; többnyire ilyen 

 helyeken található a Calvalia cyathiformis. Egyáltalában nem terem a Gastero- 

 myces olyan szikes legelőkön, melyek évente egyszer víz alá kerülnek. 



A Gasteromyces-QknQ.k gyűjtemények számára való kikészítését külön 

 czikkben ismerteti, leírván a préselhető fajok általa alkalmazott préselési módját. 



Elősorolja ezután azokat a forrásokat, melyeket fölkeresett, hogy mennél 

 bővebb és többféle megfigyelést tehessen, és vizsgálatokat végezhessen. Föl- 

 keresi e czélból a hazai gyűjtőket, a kiknek névsorából örömmel győződünk 

 meg, hogy hazánkban elég szép számmal találkozunk olyanokkal, a kik e 

 téren is buzgólkodnak. Felhasználja a hazai gyűjteményeket. Hangsúlyozza 

 a specziáhsan foglalkozókra a duplumok jelentőségét és egyúttal a csere 

 fontosságát, melynek keresztülviteléről talán túlságosan naiv, de mindenesetre 

 útbaigazításul szolgáló részletességgel emlékezik meg. 



Törekvéseivel sikerült csereösszeköttetésbe jutni a külföldiek közül a 

 következőkkel : 



B r e s a d 1 a (Trient), B u c h o 1 1 z ( Riga), D r e x 1 e r (Löwenburg), 

 Fries (Upsala), Hennings (Berlin), Hesse (Marburg), J a n c z e \v s k i 

 (.Szent-Pétervár), M a g n u s (Berlin), M a 1 1 i r o 1 o (Firenze), P a t o u i 1 1 a r d 

 (Paris), R m e 1 1 (Stockholm), Saccardo (Padova), Morgan (Preston, 

 Ühio), Búrt (Middleburg), E 1 1 i s (Xewfield), L 1 o y d (Cincinnati), S h e a r 

 (Washington), Trelease (St. Louis), [lásd 11 — 14. old.,]. 



A saját gyűjteményének gyarapítására nagyobb jelentőséggel vannak ki- 

 rándulásai, melyeket 1892-től lS96-ig, illetőleg mindmáig végez, az utóbbi eszten- 

 dőtől kezdve kizárólag mykologiai czélokból. Közli kirándulásainak a helyeit, 

 hogy gyűjtési területéről nyújtson tájékozást (14. old.). 



