A GOMBÁK MEGHATÁROZÁSA. 15 



Tuzson János: A gombák meghatározása/ 



Ha valamely szervezetet meghatározunk, úgy ezt a rajta tapasztalható 

 sajátságok alapján beillesztjük az ismert szervezetek közé arra a helyre, a 

 mely azt a tudomány megállapított tételei szerint megilleti. 



A meghatározás ennélfogva a tudomány legsarkalatosahb tételeivel 

 kapcsolatos, és a midőn a továbbiakban megkísérlem a gombák meghatározá- 

 sának a kérdését fejtegetni, úgy a meghatározást mint olyat veszem tekin- 

 tetbe, mely a mykologia alapját tükrözi vissza. 



A mykologia történetére visszapillantva, azt találjuk, hogy Alicheli, 

 Gledietsch, Schüffer már az 1700-as években sok gombafajt írtak és 

 rajzoltak le, sőt spóráikat és ezek csírázását is ismertették ; ezek, valamint 

 később Nees v. E s e n b e c k, F r i e s, P e r s o o n, Berkeley, Corda 

 és mások már a múlt század közepe előtt nagyon sok anyagot gyűjtöttek 

 össze és olyan mykologiai irodalmat teremtettek, a melyben a fajok rokonsági 

 viszonyai már kidomborodtak, és a mely a gombák meghatározásához már 

 alapot szolgáltatott. 



P^lettani szempontokból azonban a mykologiát ebben a korszakban 

 még mély homály borította. A dogmatikus filozófia téves tanításai még uralkod- 

 tak és még tartotta magát az a felfogás is, hogy a gombák a korhadó 

 anyagokból, beteges növényi és állati részekből, önmaguktól, ősnemzés útján 

 keletkeznek. 



A magasabbrendű gombáknak annyi jellemző alaki sajátságuk van, 

 hogy ezeknek leírása, megnevezése az élettani viszonyok téves fölfogása mellett 

 is megtörténhetett, a meghatározott fajok száma folyton gyarapodott ; az alsóbb- 

 rendű szervezetek helyes meghatározásáról azonban ilyen nézetek mellett, és az 

 akkori eszközökkel szó sem lehetett. Ennek megfelelően, a magasabbrendű gom- 

 bákra vonatkozó régebbi leírások még ma is érvényben vannak, és az elsőbbség 

 elve szerint teszik alapját meghatározásainknak ; az alsóbbrendű gombákra és 

 különösen a baktériumokra vonatkozó régi leírások azonban nagyrészt egészen 

 hasznavehetetlenek. 



Leuvvenhoeck Ui83-ban látott és rajzolt le elsőnek baktériumokat, 

 azonban sem az ő, sem a M ü 1 1 e r 1786-ban megjelent munkájából még 

 csak megközelítőleg sem lehet tudni, hogy milyen baktérium-fajokról van 

 szó, sőt nagyrészt az Ehrenberg 18o8-ban megjelent munkájával is így 

 vagyunk. 



Az ősnemzésre vonatkozó felfogás az 1800-as évek első évtizedeiben 

 lassanként összébb szorult és Persoon 1818-ban már csak a gombák egy 

 részére tartja fenn ezt az elvet ; az apróbb termőtestü gombákra azonban ez 

 továbbra is fennmaradt. A növény-betegségeket okozó Uredineae-gomhákról 

 például még a 30-as években is azt hitték, hogy maguktól jönnek létre a 



* Előadta a szerző a növénytani szakosztálynak 1904. évi febriiárius 10-iki 

 (100-adik) űlcsén. 



