A GOMBÁK MEGHATÁROZÁSA. 17 



szélsőségbe tévedett, hogy az összes baktciiumokat egy fajból, az ő Cocco- 

 baderia septica-iáhól eredőknek vélte. 



E kutatók állításaikat nagyrészt kísérleti úton bizonyították. L i s t e r 

 például azt tapasztalta, hogy ha ugyanabból a savanyodott tejből különféle 

 tápláló anyagokba olt, úgy más és más szervezetek keletkeznek. Azonban 

 sem ő, sem az elvtársai nem vették figyelembe, hogy a vizsgált anyagokban 

 eredetileg is különféle szervezetek voltak, a melyek közül a különféle tápláló- 

 anyagokra vonatkozó igények szerint és a fajok antagonizmusa folytán majd 

 az egyik, majd a másik faj jutott uralomra és szaporodott el a többinek a 

 rovására. 



A míg a kutatók egy részének a munkásságát a pleomorphistmts-ra alapított 

 hiábavaló fáradozások emésztették, az alatt a baktériumok meghatározása, 

 más részről újabb irányba terelődött. A C o h n dolgozatai ugyanis az alapját 

 vetették meg a baktériumok — Ehrenberg által már némileg megkezdett — 

 mai rendszerének és azok a növényországhoz csatoltattak. A K o c h ered- 

 ményeivel és klasszikus vizsgálati módszereivel pedig hovatovább több és több 

 baktérium fejlődésmenete vált ismeretessé, mi által megdőlt a pleomorphismus 

 elve is, és a tudomány az alsóbbrendű gombákat is olyanok gyanánt állította 

 a meghatározó elé, a melyek ugyanolyan törvények alá esnek, mint a 

 természet többi ismert szervezetei. 



A magasabbrendű gombákra vonatkozó ismeretek, a 70— 80-as évek- 

 ben hasonlóképpen tökéletesedtek, és különösen a Breefeld vizsgálatai 

 révén ezek rendszere is elérte a mai színvonalat. 



Mykologiai ismereteink eme fejlődését a vizsgálati eszközök és mód- 

 szerek tökéletesedése is kísérte ; a homogén immerzióval, a mikroszkóp 

 asztalát megvilágító készülékekkel és a különféle színezési módokkal a leg- 

 apróbb baktériumok meghatározása is lehetségessé vált. 



A meghatározás nehézségei főleg az alsóbbrendűeknél : az élesztő- 

 gombáknál és a baktériumoknál tűnnek elő. 



Ezeknek végtelen apró volta következtében a meghatározó majdnem 

 kizárólag a mikroszkópra, még pedig a legerősebb rendszerekre van utalva ; 

 az ilyen vizsgálatok pedig a fizikumot és a szellemet egyaránt nagyon igénybe 

 veszik, és alapos iskolázottságot követelnek. Ezenkívül pedig a fajok egyszerű 

 alkotása és sokasága mellett a morfológiai meghatározáshoz nincsen elegendő 

 támaszték, és az élettani módszerekre esik a fősúly, miáltal a meghatározás 

 minden egyes esetben tiszta tenyészetek készítésével, vagyis körülményes 

 elkülönítő módszerekkel és a szükséges tenyészeti viszonyok sok tényezőjének 

 megfelelő, néha nagyon nehéz létesítésével, kapcsolatos. 



A meghatározásnak ez irányban való tökéletesítése, finomítása foglal- 

 koztatja a mai mykologiát és e közben a hasonló alakú fajok meghatározása 

 úgyszólván egészen élettani alapra terelődik. 



így vagyunk az élesztő-gombák sokféle fajával : az alak jelentősége 

 nagyon csekély, majdnem semmi, azokhoz az élettani mozzanatokhoz képest, 

 melyeken az összehasonlító diagnózis alapszik. A R e e s 1870-ben alkotta 

 Saccharomyces etlipsoideus, S. cerevisiae és S. Pasteurianus fajok ma már 



Níivénytani Közlemények. 1904. 111. lúitct, 1 2. füzet. 2 



