A GOMBÁK MEGHATÁROZÁSA. 19 



Ha már most pillantást vetünk a magasabbrcndű gombák cs az alsóbb- 

 rendűek irodalmára, akkor a meghatározás szempontjaiból kiemelkedik 

 előttünk az, hogy a magasabbrendü gombák irodalma az egyes fajokra túl- 

 nyomó részben rövid morfológiai leírásokat foglal magában, melyeknek 

 tekintélyes része még akkor keletkezett, a mikor a gombák élettani viszonyaiba 

 a kellő betekintés hiányzott ; főként a gyűjtés és a szárított gyűjtemények 

 feldolgozása foglalkoztatta a kutatókat, az alak- és színbeli változásoknak 

 rendszertani értékét kellően nem kutatták és az élettani viszonyokból leg- 

 följebb a gyűjtött példák esetleges tenyésztő-anyagait (substratum) tartották 

 följegyzésre méltónak. Az eredeti munkák emez adatai azután rövidszavú, 

 tüzetes leírások gyanánt vétettek át az újabb gyűjtő munkákba, — pl. a 

 Saccardo Sylloge-jába is. 



A fajok leírásának e módja — - mely a gombák meghatározásával 

 foglalkozó systematikusok nagy részének irányát ma is jellemzi — a meg- 

 határozást a fajok ezrei mellett nagyon megnehezíti, sőt néha — hiteles 

 exsiccatum-példány hiányában — az illető leírás teljesen hasznavehetetlen. 

 A behatóbb feldolgozások közben pedig minduntalan fölmerül a különfélék 

 gyanánt leírt fajok összefoglalásának a szüksége és a meglevő leírásoknak 

 élettani adatokkal való tökéletesítése, a mi néha olyan jelentékeny értékű, hogy 

 az első kutató elsőbbségének fenntartása tisztán külsőséggé válik. 



Ezzel szemben az alsóbbrendű penészek, az élesztőgombák és a baktériumok 

 első elfogadható meghatározása is már csakis beható élettani vizsgálatok alapján 

 történhetett meg és következésképpen a fajok leírása, jellemzése, szóval egész 

 diagnosztikája fiziológiai — és a fajok alaki hasonlósága következtében, 

 összehasonlító alapon áll. Az irodalom mai fejlődését pedig az jellemzi, hogy 

 — ámbár ezen a téren is felmerül néha egyes különbözőknek leírt fajok 

 egyesítése' — az újabb kutatások túlnyomóan ennek az ellentétét eredményezik, 

 mert az élettani meghatározás módszereinek folytonos tökéletesedése újabb és 

 újabb fajok különválasztását vonja maga után, a mi még a legismertebb 

 baktérium-fajok körében is napirenden van. A kolera-baktérium legszorosabb 

 morfológiai rokonságából pl. újabban több fajt választottak külön, a melyek 

 mind előfordulnak a vízben, a melyeket azonban sem morfológiailag, sem 

 tenyésztés által nem vagyunk képesek a valódi kolera-baktériumoktól meg- 

 különböztetni, csakis a szérumos diagnózis módszerével. 



Mindezek után elérkezve a tudomány mai álláspontjához, a mykologia 

 kibontakozásának fonalán természetes kérdés gyanánt merül fel, vájjon a mai 

 meghatározásaink a tökéletesség minő fokán állanak tehát ? 



Tagadhatatlan, hogy az utóbbi évtizedek alatt a természettudományok 

 kevés ága küzdött le olyan nehézségeket és kevés tett olyan haladást, mint 

 a mykologia, mely az utóbbi 50—60 év alatt megismertette az emberiséggel 

 a szerves világ urait, utat jelölt az orvosi tudományoknak, megismertette az 

 erjedéses iparral azokat a szervezeteket, a melyeknek az létét köszönheti, stb. 

 Hogy azonban a tökéletesség el volna érve, azt korántsem állíthatjuk, 

 mert hiszen az előbbiekből is kiderül, hogy a magasabbrendű gombák meg- 

 határozása szempontjából — egyebek mellett — nagyon kívánatos volna az 



2* 



